-Trūko gilesnės jausmų analizės: atspindėjimų, natūralizavimų, kai vaikas pasako, kad jaučiasi įskaudintas, nuliūdęs, pakalbėkit daugiau apie tą jausmą: kiek laiko tęsiasi, kas padeda išbūti su tais jausmais
-Alternatyvose labiau pasitikėk vaiku. Nesiūlyk savo sprendimų, o atvirais klausimais kviesk galvoti patį vaiką: ką galėtum padaryti? 
-Kai atrandat kažkokią alternatyvą, neužtenka jos tik įsivardinti. Svarbu klausti: kada galės pabandyti, kas gali geriausio nutikti, kas blogiausio, kaip jausis vienu atveju, kaip kitu, kas jei nepavyks ir pan.