Šaunuolė, kad net ir jausdama žinių stygių apie konkrečią situaciją stengeisi nuoširdžiai ir empatiškai konsultuoti, vis tik nedrąsumas kiek sutrukdė aiškiai ir užtikrintai parodyti palaikymą, padrąsinimą pvz. pagiriant vaiko drąsą pasipasakoti, kad pasitiki, kad paskambino. Pokalbyje galėjai plačiau patyrinėti jausmus ir situaciją - kokie tie jausmai, kuo tas vaikinas patinka, kokie santykiai buvo anksčiau ir dabar? Palyginti jausmus kylančius kitiems draugams ir draugėms su jausmais konkrečiam vaikinui. Kuo drąsiau viską natūralizuoti. Vaikinas turi neužtikrintumo, todėl tikrai vertinga informuoti, kad jis neprivalo tuoj pat kažką nuspręsti, tiesiog yra laisvas būti savimi ir tyrinėti kylančius jausmus. Ieškoti būdų kaip galima išreikšti tuos išgyvenimus įvertinant ir galimus pavojus. Sėkmės!