Buvai empatiška, užtikrinai, kad pokalbis konfidencialus, puikiai užtikrinai merginos saugumą, įsitikinai, ar nėra sužalota. Naudojai atspindėjimų, natūralizavimų, tyrinėjai jausmus, patikinai, kad tai, jog merginą išprievartavo, yra ne jos kaltė, kad tai vaikinas padarė nusikaltimą – tai labai svarbu seksualinės prievartos temoje. Pritrūko gilesnio pačios situacijos tyrinėjimo: kaip viskas prasidėjo? Ką ji darė po to? Kaip jautėsi? Kas dar buvo šalia? Kaip grįžo namo? Kaip jautėsi pabudusi ryte? Mergina vis kartojo, kad matyt pati to prisiprašė, nes išvis ėjo į vakarėlį, rengėsi trumpą sijoną – tokiais atvejais labai svarbu tai atspindėti ir patikinti, kad ji tikrai nėra dėl to kalta ir turi teisę rengtis, kaip jai patinka. Labai svarbu labai greitai pokalbyje nesiūlyti kieno nors kito pagalbos („kartais padeda pasikalbėti su kuo nors artimu. Gal mama ar drauge?“), juk dabar ji kalbasi su tavimi! Taip pat atkreipiu dėmesį į uždarus klausimus ir spėliojimus – venk jų. Sėkmės tau!