Sveikinu įveikus tikrai sudėtingą superviziją! Labai džiugu, kad nepasidavei išgirdus situaciją ir toliau tęsei pokalbį, stengdamasi vaikinui padėti. Daugiau dėmesio kitose supervizijose galėtum skirti esamos situacijos analizei, pasigilinant kas vyksta čia ir dabar bei aiškinantis ir bandant vaikui pačiam padėti suprasti savo jausmus. Taip pat, galėtum daugiau atspindėti, perpasakoti vaikui ar teisingai supratai, kalbant jo žodžiais. Tada vaikas pats išgirsta situaciją ir gali ją apgalvoti. Būtų puiku pokalbiuose kuo mažiau "spręsti už vaiką", t.y. kai vaikas papasakojo apie savo fantazijas mamai, nereiktų nuspręsti, kad gal mama jam yra moters pavyzdys, nes mes juk nežinome, koks tas jų santykis. Taigi, linkiu kuo daugiau kantrybės išbūti su vaiku pačioje situacijoje, padedant jam suprasti, kas vyksta ir taip "išsiventiliuoti". Sekmės!