Greitai sukūrei ryšį su vaiku, girdėjai, neteisei ir nevertinai jo. Likai nešališka narkotikų vartojimo klausimu ir stengeisi suprasti vaiko situaciją. Stuktūruoti pokalbį tau puikiai padėjo atspindėjimai, apibendrinimai. Pastebėjai ir ambivalianciją, kad vaikas jaučiasi gerai vartodamas, bet tuo pat ir nerimauja dėl to. Vertinga tokiuose pokalbiuose giliau pažvelgt į situaciją, vaiko jausmus neapsiribojant tik kaip jaučiasi pavartojęs. Galima teirautis, kaip pradėjo vartot, kas paskatino, kaip jautėsi tuomet, kaip jaučiasi po pavartojimo praėjus daugiau laiko, kai narkotinių medžiagų poveikis baigiasi. Kas slepiasi po jo transliuota jaučiama baime. Taip pat vos užkabinai santykių su artimaisiais temą, kurią būtų vertą plačiau paplėtoti ypač po vaiko žodžių: "žiauriai bijau su jais (tėvais) kalbėti". Naudinga būtų patyrinėt jo santykį su tėvais. Kaip juose jaučiasi, ko stinga ar norėtųsi daugiau, kas erzina ar gąsdina juose.