Pradžioje gražiai padrąsinai vaiką kalbėti, pokalbis atrodė jaukus, jautėsi, kad stengiesi vaiką išgirsti ir suprasti. Situacijos tyrinėjimo trūko, reikėjo daugiau pasiaiškinti, kaip dažnai tėtis geria, smurtauja prieš mamą, kur būna ir kaip tuo metu elgiasi mergaitė. Taip reikėtų pasitiklinti ir dėl jos saugumo.  Jausmų analizės praktiškai nebuvo, sunku yra suteikti emocinę paramą, kai mer bebveik nežinom kaip vaikas jaučiasi tose situacijose. Norėjosi kiek anksčiau ir konkretesnio atsakomybės nuo vaiko nuėmimo, kad nėr jos pareiga pasirūpinti tėvais šiuo metu, o jie turėtų ja pasirūpinti. Nors mergaitė klausė, kad ką ji gali padaryti dėl tėčio, kad nebegertų, svarbu aiškintis mergaitės situaciją ir analizuoti kartu su ja, kokios pagalbos reikia jai, kad tėčio problemos nei mes, nei ji išspręsti negali.