Viso pokalbio metu jautriai ir šiltai kalbinai vaiką, jautėsi tavo rūpestis dėl jo išgyvenamų sunkumų. Puiku, kad tikslinaisi neaiškias detales, nedarei išankstinių išvadų, kas yra „tai“. Tau neblogai sekėsi tyrinėti situaciją, nors vis dar naudoji nemažai uždarų klausimų („ar sakei, kaip jautiesi?“; „ar sakei, kad nepatinka?“; „ar esi su mama kalbėjusi?“), tad ateityje kviečiu atkreipti į tai dėmesį. Taip pat svarbu nepamiršti patyrinėti ir jausmus, paklausti, kaip vaikas jaučiasi, kaip tame išbūna? Šaunu, kad kelis kartus paminėjai vaikui, kad niekas neturi teisės taip elgtis, tik labai svarbu tai padaryti aiškiai, neįvardijant jokių papildomų sąlygų (neturi teisės daryti, jei skauda/jei sakai, kad nepatinka). Tyrinėjant situaciją gali būti naudinga pasikalbėti apie paskutinę vaiko išgyventą patirtį – kada tai nutiko, kas konkrečiai tuo metu vyko, kaip jis tuo metu/po to jautėsi? Visgi, džiaugiuosi, kad nenuskubėjai prie sprendimų ir išbuvai šioje nelengvoje temoje. Ačiū tau už tai. 