Tavo stiprybės, kad nevertini vaiko, ir nespėlioji, atidžiai seki vaiku ir sieki pamatyti tikslų situacijos vaizdą, nesufleruoji. Tai buvo puiku kaip prakalbinai, kaip užtikrinai konfidencialumą ir kad daug atspindėjai, tikslinaisi, kad įvardijai, jog neturi teisės, kad nėra normalu, kad vaikas turi teisę jaustis saugus namie, kreipei ieškoti pagalbos, drąsinai vaiką, dėkojai, kad prabilo. Jauteis pasimetusi, nes turbūt keli sau per didelį reikalavimą išgelbėti vaiką, iš to kyla beviltiškumas, nes VL negali staiga pakeisti vaiko situacijos tokiais atvejais. Labai trūko jausmų, kas yra esminis trūkumas ir ties tuo turėtum dirbti labiausiai. Na ir dar nepamiršk saugumo prievartų temose: kur dabar yra, kur skriaudėjas. Sėkmės :)