Džiaugiuosi, kad išbuvai su vaiko jauduliu dėl pirmo pasimatymo, nuosekliai perėjai prie alimų grėsmių, nebuvai "mamiška".
- sakydama "suprantu", įvardink tiksliai, ką supranti - tik tada vaikas pasijus tikrai suprastas;
- daugiau natūralizuok pirmojo pasimatymo jaudulį, nes emocija buvo tikrai intensyvi;
- pasigalvok, kaip subtiliau galėtum pereiti prie grėsmių, pvz. pakviesdama pasvarstyti, ką veiks susitikę, ką darys, jei nepatiks jai, ką darys, jei nepatiks jinai;
- norėdama padidinti vaiko kritinį mąstymą, pasirink daugiau faktų (apie ką susirašinėja, kaip dažnai), atspindėk, uždavinėk atvirus klausimus (pasakoji, kad jis tau siuntinėja juokingus memus ir gifus, o kaip galvoji, kaip seksis gyvai bendrauti?)