Pokalbis išties buvo šiltas. Girdėjai vaiką, stengeisi palaikyti jį, skatinai kalbėti, jautėsi tavo empatija. Ypač svarbu, kad ištransliavai vaikui, jog niekas neturi teisės su juo taip elgtis, tyrinėjai vaiko saugumą pokalbio metu. Suprantu, kad toks pokalbis išties nelengvas ir gali būti sunku patikėti, jog kažkas gali taip elgtis su vaiku, tačiau tokiame pokalbyje visiškai palaikome ir tikime vaiku, nenaudojame tokių frazių, kaip "Jei tai, ką pasakojai, ištikrųjų taip yra...". Džiugu, kad gan greit susigaudei pasiteirauti vaiko amžiaus, kas leido adaptuoti ir atitinkamą žodyną. Nepaneigiamai tokiam vaikui reikalinga kuo skubesnė pagalba, tačiau, kad ji jį pasiektų, reikalingas pačio vaiko sutikimas, noras tos pagalbos. Vertinga tokiuose pokalbiuose ne kartą paminėti tai, jog tai kas vyksta nėra normalu, jos tėvas elgiasi nusikalstamai ir jis neturi teisės nei prievartauti, nei kaip kitaip prieš ją smurtauti ir, kad tai liautųsi reikalinga specialistų ar kitų suaugusiųjų pagalba.