Labai džiugino, tavo greitas virsmas. Pokalbyje buvai labai jautri ir empatiška. Daug dėmesio skyrei jausmų tyrinėjimui. Atspindėjai jausmus, normalizavai, išreiškei supratimą, palaikymą. Neskubėjai, domėjaisi situacija, leidai vaiku pačiam susivokti, kalbėti apie jausmus. Įvardinai, kad tėvai netinkamai elgiasi, kad neturi teisės smurtauti prieš ją. Pasitikslinai ar dabar vaikas saugus ar jam nereikia pagalbos. Kalbėjai, kad yra institucijos kurios gali jai padėti. Džiugu, kad neskubėjai eiti prie sprendimų, nors jautėsi, kad labai nori eiti prie jų. Kai jau priėjai prie sprendimų, pradėjai pati spręsti ir siūlyti variantus. Svarbu išsiaiškinti, ką vaikas pats yra bandęs daryti, apie kokius sprendimus pats yra galvojęs. Taip pat tokiose situacijose, svarbu kalbėti apie tai kas vaikui padeda išbūti, kas palaiko, kas pakylėja, kas suteikia džiaugsmo ir pasitenkinimo gyvenimu. 