Labai noriu tave pagirti už tai, kad visuose nekonsultaciniuose pokalbiuose buvai kantri, bandei su vaiku užmegzti kontaktą, neskubėjai “nurašyti” vaiko ir greičiau užbaigti pokalbio. Visgi labai kviečiu pasaugoti ir save bei tokiose situacijose, kuomet į konsultantą nukreipta stipri agresija ar, pavyzdžiui, vaikinui nedviprasmiškai masturbuojantis, aiškiai tai įvardinti, nubrėžti ribas ir, situacijai nesikeičiant, nutraukti pokalbį. Tokiais atvejais, kai pokalbis konstruktyviai nesivysto, bet sunku įsiterpti, nebijok pradėti kalbėti ir “ant viršaus”, nelaukiant, kol vaikas tam suteiks progą. Mes čia esame tam, kad išklausytume vaikus, bet tai tikrai nereiškia, kad neturime teisės sustabdyti į mus nukreiptų įžeidinėjimų ar seksualinio pasitenkinimo. Tad labai linkiu daugiau drąsos. Ir sėkmės kitose supervizijose!