Jautėsi, kad stengeisi neskbėti į sprendimus ir nuosekliai nagrinėjai situaciją - tau pavyko formuoluoti tyrinėjančius klausimus, tikslintis, atspindėti, taigi bazinės žinios jau susiformavo, tačiau darei daug kritinių klaidų ir šiuo metu svarbu į tai sutelkti dėmesį. Visų pirma tikime vaiku ir situacijos rimtumu, jokiu būdu negalime būti ramūs, kad "nieko tokio baisaus" kai vaikas pergyvena. Skiriame daug palikymo, detalių tyrinėjimo, jausmų gylio. Niekada nevertiname vaiko sprendimų "gerai padarei", o tiesiog atspindime ir informuojame "sakai, kad nustojai bendrauti - iš tikro tokiose situacijose tai gali būti veiksminga". Taip pan NIEKADA neliepiame vaikui "reikia informuoti", "turėtum pasakyti", o  keičiame į "kartais tokiose situacijose vertinga, naudinga arba svarbu pasikalbėti, blokuoti, informuoti - ką apie tai manai?". Ir taip pat negalima nuginčyti jausmų "nieko baisaus nėra, juk ne visai nuoga" -keiskime į " suprantu, kad tikrai nejauku ir ši nežinia dar tęsis ilgą laiką.