Šiltai ir tuo pačiu tvirtai užmezgei pokalbį su vaiku. Tinakmai naudpjai atvirus klausimus,k urie padėjo vaikui dalintis savo išgyvenimais. Vykusiai drąsinai vaiką, kad paskambino į v. liniją, nuėmei kaltės jausmą. Gerai, kad įvardinai, kad priklausomybė yra liga ir tam, kad vaiko aplinkos žmonės ją įveiktų reikalingas gydymas.Tokio pobūdžio pokalbiuose stengtis kuo daugiau tyrinėti tiek situaicją tiek jausmus. Išbūti su vaiku čia ir dabar. Neskubėti į sprendimą.  Tikslinga tokiuose pokalbiuose suteikti kuo daughiau palaikymo ir supratimo, nes vaikams išties sunku susidūrus su artimo žmpogaus priklausomybe. Stenkis labiau struktūruoti pokalbį, atspindėti, apibendrinti tai ką sako vaikas, tuo suteiksi galimybę vaikui išgirsti ką jis pats sako. Sėkmės tolimesnėse supervizijose.