Pokalbyje buvo ir puikių klausimų, ir noro padėti mergaitei. Patyčių situacijose svarbu akcentuoti vaikui, kad niekas neturi teisės jo pravardžiuoti. Verta ir priminti, kad patyčias būtina stabdyti ir už tai atsakingi suaugusieji. Empatijos būtų pridėjęs palaikymas ir priėmimas "suprantu tavo nenorą eiti į mokyklą". Pokalbyje pritrūko situacijos analizės, tam gali padėti paskutinio konkretaus atvejo aptarimas - kas tyčiojosi, ką sakė, ką ji jiems atsakė, ką tuo metu darė kiti vaikai ir pan. Nagrinėjant alternatyvas, visų pirma vertėtų išgirsti ir apsvarstyti mergaitės sprendimus - ir nėjimą į mokyklą, ir akinių nenešiojimą. Netinkamas pamokymas buvo "jeigu būčiau tavo vietoj, būčiau drąsesnė ir pabandyčiau..." Sėkmės!