Sveikinu atlaikius nekonsultacinius pokalbius. Pokalbiuose bandei užmegzti kontaktą, naudojai  gerai suformuluotus klausimus: "Kuo svarbu tai žinoti", "Gal gali papasakoti apie savo jausmus" ir pan. Tačiau tavo pokalbiuose jautėsi direktyvumo: "jau 5 kartus kartoji mano vardą, o aš tau 5 kartą atsakau", "neturi teisės manęs įžeidinėti", "Jeigu dar kartą tai pasakysi". Nekonsultaciniai pokalbiai iš vaiko pusės gali būti ir grubūs, ir įžeidžiantys, ir nemalonūs, mes šito pakeisti negalime, tačiau  turim parodyti empatiją, panaudojant atspindėjimus, natūralizuojant vaiko jausmus, klausiant kaip vaikas jaučiasi arba parodant supratimą, kad kartais natūralu ir keiktis ir pykti ir kad mes esam čia, kad pabandytume suprasti kas vyksta vaiko gyvenime. Kai girdim kad vaikas ilgą laiką mus įžeidinėja, svarbu empatiškai į tai reaguoti. Labai linkiu pokalbiuose nepamesti atspindėjimų, natūralizavimų, jausmų, visa tai leis pokalbiams tapti labiau emptaiškiems ir jautresniems! Sėkmės toliau!