Šiltas pokalbis, buvo gera klausyti. Daug atjautos, skatinimo ir drąsinimo kalbėti. Puikiai analizuoji situaciją, nukreipei į PVL. Šiek tiek jausmų gylio pritrūko, kad vaikas daugiau su jais pabūtų, normalizavimo. Pvz., neteisybės jausmas, kad taip vadina ir dar pavaduotojos sūnus. Dėl PVL: kad nesijaustų push'inimo - truputį iš toliau pradėk, papasakok, ką PVL gali, ko mes negalim ir tt, su dideliu rūpesčiu. Galima šiek tiek lėtinti tempą, kad daugiau atsirastų erdvės jausmams. Sėkmės!