Labai empatiškai vedei pokalbį atvirais klausimais, sureagavai į savižudybės užuominą, rinkaisi informaciją, padrąsinai, nuėmei kaltę ir palaikei.
Į ką atkreipti dėmesį:
- Paaiškėjus, kad vaikas kalba apie savižudybę, svarbu sustoti ir toliau vesti pokalbį aiškinantis savižudybės riziką, t.y. paklausti, ar turi planą, koks tas planas, kur šiuo metu tos priemonės ar pan.
- Sužinojus, kad vaikas patiria seksualinę prievartą, išsiaiškinti, kada paskutinį kartą patyrė prievartą, ar šiuo metu yra saugioje vietoje, ar reikalinga medicininė pagalba.
- Pokalbio pabaigoje sutarti, kad kilus norui žudytis, nesižudys, bet paskambins/parašys Vaikų linijai ir pasikalbės.