Tau puikiai sekėsi išbūti su vaiku iki pabaigos, nors akimirkomis atrodė, kad nori jog paskubėti ir eiti link sprendimų dalies ir kalbėjimo apie PVL. Pati pokalbio pradžia buvo išties, stengeisi aktyviai užmegzti pokalbį su vaiku ir jį prakalbinti. Patiko tavo naudojami atspindėjimai („girdžiu, kad vyksta pykčiai...“), kuomet vartodavai teiginius, reikiamu momentu pasitikslindavai, apibendrindavai, o ne vien tik uždavinėjai klausimus, taip skatindama vaiką daugiau išsipasakoti. Pokalbis tikrai buvo empatiškas, sugebėjai įsijausti ir jautriai reagavai į vaiko išgyvenimus, tačiau antroje dalyje, šiai pokalbio daliai pristigo daugiau dėmesio ir atidumo – per greitai perėjai nuo situacijos ir jausmų analizės link galimų sprendimų ieškojimo. Mano manymu pokalbyje tau trūko aiškaus struktūravimo. Taip pat skatinčiau sprendimų dalyje juos atidžiau patyrinėti, nebijok pokalbyje eiti į gylį, o sprendimų dalyje skirk dėmesio detalesniam alternatyvų tyrinėjimui. Pokalbis tau tikrai pavyko.