Grįžtamasis ryšys apie dvi supervizijas: 1-oji priklausomybės lošimai,  2-oji patyčios.
Pokalbiuose stengeisi tyrinėti situaciją, bendravai su vaiku nuoširdžiai.  Reagavai į garsus kuriuos skleidžia vaikas pvz.: „girdžiu, kad dūsauji“, tokie reagavimai padeda kurti ryšį pokalbio metu.  Formulavai atvirus klausimus, tačiau pasitaikė ir uždarų ir „kodėl“ klausimų, kuriuos būtų galima pakeisti.
Bendraujant su vaiku natūralizavai jo jausmus, tačiau pasitaikė išsireiškimų kurie nuskambėjo kaip situacijos vertinimas pvz.: „...tau tikrai nelengva“, „jau ilgas laikas“.  Pilnai užtenka tik dalies sureagavimo kurį buvai pasakiusi: „Įsivaizduoju, kad gali būti sunku, girdžiu, kad verki, tau tikrai yra nelengva.“
2-ame pokalbyje jautėsi didesnis įsitraukimas, įsiklausimas į vaiką, buvo mažiau spėjimų, bei daugiau kalbėjote apie jausmus. Šie aspektai ir leido pokalbiui vykti natūraliau.
Daugiau dėmesio skirk vaiko kalbėjimo tempo pajautimui. Sulėtinti tempą gali padėti sąmoningos pauzės.