Labai daug klausinėjai, tačiau klausimai kartojosi, atrodo, kad nesiklausei vaiko (Ką veiktumėt klausei 4 kartus), kad nebūtų pokalbis kaip tardymas naudok daugiau atspindėjimų,
 apibendrinimų. Taip pat stenkis kuo mažiau uždarų klausimų užduoti, tokie gali būti tik patikslinantys.
Buvo keletas pasiūlymų (O atsivesi pas save į namus? po to kitas klausimas truputį ne į temą buvo "o ką tavo tėtis galvoja apie tai?"), geriau vengti, nes situacija nėra krizinė, Situaciją prabėgai paviršiumi, ir tie siūlymai suprantu, kad buvo daugiau tavo noras parodyti vaikui apie galimas grėsmes, tačiau tai geriau parodyti per vaiko patirtį, pvz. sakė, kad su mama yra kalbėjusi, kad būna visokių situacijų - tai ir  pasikalbėk, apie kokias situacijas kalbėjosi su mama, ką darytų, jeigu ir jai pasitaikytų tokia situacija. Taip pat neaišku, kaip draugė vertina pažintį ir ką patartų. Kai kurie klausimai analizuojant alternatyvas nuskambėjo labai paviršutiniškai ir pokalbis vis sukosi ratu, vis grįždavai prie