Natūralus, empatiškas pokalbis, puikiai prisiderinta prie vaiko tempo, nenoro atvirauti, nenoro kalbėti. Puikiai tyrinėti jausmai šiame pokalbyje "apie nieką" - taiklūs klausimai, tikslinantys, kas yra prastai, kaip pasireiškia "nėra ką veikti", kas būtent liūdina, kas tas blogumas. Daug natūralizavimo, atspindėjimo, supratimo. Labai gražūs, atsargūs pakartotini pabandymai patyrinėti situaciją. Tikiu, kad jei tęstumėt pokalbį, vaikas būtų atsivėręs.
Maža smulkmena/pastebėjimas - pakeisti "labai gerai, kad paskambinai" į neutralesnį "džiaugiuosi" ar pan. Taip pat papildomai, toliau vystant pokalbį, būtų naudinga patyrinėti, kaip senai tokia būsena, kaip ji kito laike, ar yra buvę tokių būsenų anksčiau, kaip su jomis išbuvo. 