Pokalbyje buvo daug pavykusių dalykų - nesmerkei vaiko dėl rūkymo, jautėsi Tavo ramybė ir empatija, gilinaisi į situaciją, išryškinai ambivalenciją - įvardinai vaiko abejonę dėl rūkymo, normalizavai, kad gali būti sunku mesti po ilgo rūkymo, naudojai atspindėjimus. Tokiame pokalbyje galėtų padėti detalesnis situacijos tyrinėjimas - kaip pradėjo rūkyti, kokiomis aplinkybėmis kyla noras rūkyti, kokie jausmai kyla tomis aplinkybėmis, kaip buvo sugalvojęs mesti rūkyti, kaip sekėsi, kas sunkiausia buvo, kaip vėl pradėjo rūkyti. Taip pat būtų galima pastiprinti vaiko motyvaciją, pabandant kartu su juo įsivaizduoti, kaip galėtų būti, jei jis mestų rūkyti, kas pasikeistų. Galėtų padėti ir pokalbio tikslo išsiaiškinimas bei įvardinimas - girdžiu, kad nesi apsisprendęs dėl metimo rūkyti, galime kartu pasvarstyti. 