Pokalbis su vaiku buvo šiltas, empatiškas, labai orientuotas į jausmus. Jautėsi, kad nori vaiką nuraminti, kuo labiau natūralizuoti jo būseną, kvietei atsižvelgti į savo paties jausmus, o ne kitų nuomonę. Naudoji atspindėjimus, jausmų natūralizavimą, taip pat labai daug giliniesi ir toliau į jausmus. Klausimus formuluoji atvirus, tačiau antroje pokalbio pusėje pradėjai klausimus dubliuoti, jie tapo kompleksiniai. Vaikui tuomet tenka pasirinkti, į kurią vienaą klausimo dalį atsakyti. Gilindamasi į jausmus nuošalyje palikai pačią situacijos analizę - kokioje aplinkoje gyvena vaikinas, kokie santykiai su tėvais, kokie su draugais. Taip pat pritrūko, kad panaudotum bent subtiliai žodį homoseksualumas, nes gali atrodyti, kad ir tu jo vengi. Tokiuose pokalbiuose nepmiršk vaikui natūralizuoti jo amžiaus, savęs pažinimo etapo, taip pat įtvirtinti, kad kiekvienas turi teisę būti toks, koks yra. Ir net jei visuomenėje dar nemažai homofobijos, ji kinta ir keičiasi tolerancijos link.