Šiame pokalbyje jau daug labiau buvai su vaiku, reagavai į garsus, į užuominas, siekei išsiaiškinti, ar vaiko sveikatai kyla grėsmė, tareisi dėl priemonių pašalinimo. Tarimasis buvo šiek tiek direktyvokas, bet tokiose situacijose direktyvumas kartais reikkalingas ir jis padeda. Tačiau kartu galima ir argumentuoti priežastis, kodėl mes siekiame susitarimo - norime, kad pokalbis įvyktų, norime išklausyti vaiką, norime, kad vaikas galėtų išsikalbėti, nes kalbėjimas dažnai padeda. Į savižudybės riziką buvo galima reaguoti kiek ankstėliau, išgirdus frazę "Nebematau jokios prasmės čia sėdėti...". Taip pat svarbu vaikui akcentuoti, kad savižudybė nėra išeitis. Ačiū, kad buvai sudėtinguose pokalbiuose ir sėkmės!