Šiltas, empatiškas pokalbis, rūpinaisi vaiku. Uždavinėjai tinkamus klausimus, tyrinėjai situuaciją. Kalbėjai apie jausmus, išreiškei palaikymą ir supratimą. Apčiuopei savižudybės riziką, aiškinaisi dėl saugumo, įvardinai, kad savižudybė nėra išeitis. Dėl patyčių - įvardinai, kad niekas neturi teisės tyčiotis, kad būtinas suaugusio įsikišimas. Ką galima pastiprinti - apie savižudybę buvo galima šiek tiek anksčiau reaguoti, esant pačioms pirmosioms užuominoms. Apie pačią savižudybę verta daugiau vaikui leisti išsikalbėti - kaip galvoja, kiek galvoja, kai būtų, jei numirtų, ir pan. Taip pat pabandyk atspindėti ir reaguoti į tai, ką vaikas sako. Jei girdi ir supranti, kad vaikas nori atkeršyti, gali tą ir įvardinti, aptarti dar detaliau su vaiku. Bet šiaip viskas puikiai, šaunuolė!