Pokalbis buvo gana tikroviškas, jautei pareigą nukreipti vaiką teisinga linkme ir neiti į muštynes su tais, kurie tyčiojasi. Naudojai atspindėjimą, pabaigoje ir apibendrinimą panaudojai, aiškinaisi situaciją, aptarėt keletą sprendimų, ką galima būtų daryti. Šioje situacijoje būtų padėję, jeigu labiau pasitikėtum vaiku ir reaguotum į tai, ką jis pasakoja, pvz.: kai pasako, kad planuoja su draugais primušti klasiokus, tu klausi "o esi kažkaip reagavęs į patyčias?". Tai tokiose vietose ypač svarbu reaguoti į tai, ką pasakoja vaikas. Taip pat prieš siūlant sprendimus svarbu išsiaiškinti, ką vaikas jau bandė daryti, kas suveikė/nesuveikė. Dėl tokių vietų visas pokalbis gavosi nenuoseklus, mažai struktūruotas. Taip pat verta vaikui įvardinti, kad smurtu neišspręs smurto ir kad jeigu primuštų besityčiojančius klasiokus, suaugusiems gali būti sunku suprasti, kas pirmas pradėjo ir kas yra tikrasis agresorius. Svarbu įvardinti, paaiškinti, dėl ko toks elgesys netinkamas. Taip pat pokalbio strukt