Stiprus pokalbis. Ypatingai empatiškas - ir balsas, ir tempas, ir pauzės, ir daugybė palaikymo frazių suteikė vaikui šilumos  ir erdvės kalbėti tiek, kiek jis pasirengęs. Pakartojimai, pasitikslinimai rodė, kad girdi vaiką ir sieki  jį kuo geriau suprasti. Kai vaikas nekalbus, galima jam kiek padėti, užvesti ant kelio - tokiose situacijose žmonės gali jausti įvairių jausmų: ir pyktį, ir liūdesį, ir apmaudą, ką tu jauti? Galima buvo kiek daugiau nagrinėti situaciją - kaip seniai taip jautiesi, kas sukėlė tokią būseną, girdžiu, kad viskas atrodo šūdinai, kas tas viskas ir pan. Sėkmės. Tau pavyksta vis geriau ir geriau!