Tikrai dėjai pastangas vaiką prakalbinti, nesmerkei, užtikrinai konfidencialumą, aiškinai ką VL gali ko ne, ir tęsei pokalbį. kas pastiprintų? svarbu naudoti atspindėjimus: vaiko jausmų, turinio, veiksmų, jie padėtų struktūruoti pokalbį o ne užsisukti kalbose apie ribas. Taip pat reikia atrasti būdų kaip vaikui pasakyti kokiom sąlygom pokalbis gali vykti, kokiom ne, nes kai kurie tavo sakiniai gali tik sukelti pasimetimą: pvz "pakalbėkim apie kitus dalykus, ne miestus". "viskas yra konfidencialu, mes VL kalbam apie kitokius dalykus, ne miestus". vaikui tai nėra aišku. sėkmės toliau