Pokalbyje jautėsi tavo noras padėti, empatiškai priimti pašnekovę, rodei supratingumą, skatinai kalbėtis. Gali būti, kad tas noras padėti paskatino pernelyg greitai peršokti prie klausimų, kurie būtų tinkamesni vėliau, išsiaiškinus aplinkybes („kaip tu jautiesi dėl vaikelio?“). Pirmiau svarbu pabūti su merginos jausmais, juos atspindėti, natūralizuoti - taip ji galėtų pasijusti išgirsta. Tada verta patyrinėti situaciją: dėl ko ji mano, jog yra nėščia, kaip viskas nutiko. Kartu tyrinėjami ir jausmai: kaip dabar jaučiasi, kada atėjo mintis apie galimą nėštumą ir pan. Vėliau galima prieiti prie siūlymo atlikti testą, panagrinėti, kas būtų, jeigu būtų ir t.t. Tyrinėjant reiktų užduoti atvirus klausimus, geriau po vieną. Svarbu vengti jausmų nuvertinimo („neturėtum gėdytis“), spėlioti jausmus, pasakoti apie save („iš patirties žinau...“), taip pat imtis diagnozavimo, dėl ko gali vėluoti mėnesinės, ar per greitai nukreipti su kažkuo pasikalbėti – dabar juk kalba su VL. Sėkmės tau!    