Esi gerai įvaldžiusi pokalbio struktūrą, analizuodama situaciją klausi vaiko atvirus klausimus, tik šiame pokalbyje galėjai pasitikslinti apie pačią diagnozę, ar ji jau yra nustatyta ar tik įtariama, kokia stadija ir pan. Tuo pačiu taip pat tyrinėji ir jausmus, stengiesi juos natūralizuoti. Todėl dabar norisi, kad su tais jausmais išbūtum dar daugiau, padėtum vaikui "išsiventiliuoti" ir taip padėtum sumažinti jo nerimą ir kylančias baimes. Tokiuose pokalbiuose taip pat labai svarbu įdėti kuo daugiau empatijos, kad vaikas jaustų rūpestį ir palaikymą. Džiugu, kad nenuskubėjai į sprendimus ir nepradėjai vaiko guosti, o padėjai jam suprasti, kas per liga yra vėžys ir nevengiai mirties temos. Sėkmės tolimesniuose pokalbiuose!