Labai šiltai reaguoji į vaiką, sukuri saugią emocinę aplinką jam išsikalbėti, prisiderini prie vaiko tempo ir išbūni su jo jausmais, tai itin svarbu teikiant emocinę paramą. Stipriosios pokalbio pusės buvo itin empatiškas kalbėjimo tonas, nuolatos išsakoma užujauta bei palaikymas, gan išsami situacijos analizė, atspindėjimai bei vaiko išsakomų jausmų natūralizavimas. Pokalbiui labiausiai pritrūko keleto dalykų. Vienas pagrindinių, tai kaltės nuėmimo dėl tėvų priklausomybių, ypač tėvo lošimų. Pasirinkimai paties vaiko siūlomą kryptį užsidirbti pinigų tam, kad išgelbėtų tėvus. Vis tik ,net ir tai nėra vaiko atsakomybė ir tą labai svarbu jam akcentuoti. Taip pat pritrūko gilesnės jausmų analizės.