Indre, kaip šiltai jaučiasi Tavo įsitraukimas į pokalbį ir nuoširdus rūpestis vaiku. Tu sąžiningai ieškojai būdų, žmonių, kurie galėtų suteikti vaikui realią pagalbą. Tačiau tai sprendimų ieškojimas ir pati tą vakar įvardinai, tad tikrai sugebi pasižiūrėti į pokalbį iš šono ir pamatyti savo stipriąsias ir tobulintinas puses. Iš tobulintinų galiu tik paminėti apie ką kalbėjome po supervizijos – daugiau nagrinėti vaiko jausmus ir tai daryti ne klausiant jo „Ar galėčiau sužinoti, o kaip dabar jautiesi?“, o tiesiog „Kaip dabar jautiesi“? Arba atspindint vaiką: „girdžiu, kad patyčias patiri jau metus laiko, kad apie tai žino ir kiti tavo aplinkos žmonės. Kaip dėl to jautiesi?“. Ką galima buvo pokalbyje dar paminėti: tai PVL galimybę ir kad net ir jei pasakyta visiems aplinkiniems, suaugusiems kartais reikia pakartoti kelis kartus. Atrodo, kad pagrindines pastabas įsivertinai ir įsidėjai į atmintį – drąsiai naudokis sąsiuviniu ir viskuo, kas padeda pokalbyje. Sėkmės! 