Pokalbis vyko sklandžiai, buvo daug tinkamų atvirų klausimų apie situaciją (amžius, svoris, ūgis, kuri kūno dalis, kuo maitinasi, kaip jaučiasi ir pan.). Papildomai vertinga suprasti, kas yra idealus/siektinas svoris, kas pasikeis, kai taip nutiks ir giliau patyrinėti pačius jausmus (ką reiškia jaustis stora, bjauria, kokios baimės/ nerimai po tuo slypi). Taip svarbu atspindėti, kad situacija kelia nerimą (per mažai maisto, vaikas vemia, svoris per mažas, silpna) ir drąsinti vaiką pasirūpinti sveikata ir kreiptis į gydytojus. Taip pat galima daugiau dėmesio skirti anoreksijos temai, ką ji pati žino / galvoja apie tai, detaliau aptarti gydytojų temą (kas kelia baimę, kaip būtų galima spręsti). Ir tikrai reiktų vengti argumentacijos tėvų supratingumu ir rūpesčių dukra.