Pirmoje supervizijoje sėkmingai išbandei įvairius pokalbio įgūdžius: gražiai mezgei kontaktą, atvirais klausimais tyrinėjai situaciją, skyrei dėmesio jausmams, aktyvus klausymas, pabandei atspindėti. Tolimesnis uždavinys - išplėsti visus įgūdžius, neskubėti į sprendimus. Empatišką "suprantu" praplėsk į tikiu, liūdžiu, įsivaizduoju, numanau. Situacijoje tinka klausimai papasakok plačiau, bet svarbu ir susitelkti į detales - iš ko supratai, kad pyksta? Kokia jūsų draugystė? Ką veikdavot? Kaip atrodė ši diena? Ko pasigedai? Kur viskas įvyko? Kaip anksčiau spręsdavot konfliktus? O ko tu norėtum šo je situacijoje? Puiku, kad įvardinai ir natūralizavai jausmus ir pasitikslinai ką reikšia blogai. Papildomai vertinga išgirsti skirtingus jausmus - pyktį balse, nerimą, nuoskaudas. Visada esame vaiko sąjungininkai - klausimą "ar pagalvojai, kad ir draugui skauda?" keičiame į pasvarstymą "o kaip įsivaizduoji ką draugas tuo metu pajuto?. Sėkmės!