Dėkoju už kantriai, subtiliai pravestą pokalbį, kuriame buvo daug empatijos ir atjautos vaikui. Pradžioje pokalbio jautėsi įsitempęs balsas, bet supratusi, kad vaikas neišgyvena netekties ar kito sunkaus įvykio, atsipalaidavai ir puikiai išbuvai su vaiku. Teisingai formuodama klausimus domėjaisi kaip vaikui sekasi, išbuvai su juo, naudojai atspindėjimus, pasitikslinančius klausimus, neskubėjai. Dar galima vaikui padėkoti ir padrąsinti vaiką, kad skambina į VL, sakant, kad kalbantis lengvėja. Taip pat galima kartu su vaiku aptarti, kas jam svarbu šiuo momentu, paieškoti, kas jį paprastai džiugina, paprašyti papasakoti apie savo dienotvarkę palyginti, kas buvo anksčiau. Visumoje pokalbis buvo gilus, empatiškas ir šiltas. Sėkmės ir toliau!