Pradėjai pokalbį klausimu kas atsitiko. Vaikui užsiminus, kad stovi ant tilto bandei tartis, kad nueitų į šalį. Kai paaiškėjo, kad vaikas stovi prie lango vėl bandei tartis, kad užsitikrinti saugumą. Stengeisi vaiką motyvuoti pasikalbėti, sakydama noriu tave išklausyti, svarbu, kad tu gyventum. Tačiau pokalbyje trūko empatijos ir šilto tono. Tavo balso tonas skambėjo nurodinėjančiai, kas galėjo dar stipriau išgąsdinti vaiką. Labai svarbu suprasti, kad mūsų balso tonas yra vienas pagrindinių įrankių konsultuojant vaikus ir paauglius. Tai, kad vertini savižudybės rizika yra tinkama, bet kaip tai darai irgi labai svarbu. Linkiu atkreipti dėmesį ir toną ir stengtis vaiką švelniau pakviesti pasikalbėti be įsakinėjimo. Ačiū už pokalbį ir linkiu sėkmės stiprinant konsultavimo įgūdžius. 