Tikrai sudėtingas pokalbis - tema. Džiugu, kad nebijai ir iš karto klausi apie savižudybę, dėjai pastangas kalbinti, kad nueitų nuo tilto, atspindėjai ambivalenciją, vistik pokalbis buvo silpnas, nes labai trūko empatijos, išjautos, rūpesčio vaiku, nuoširdaus įtikinėjimo. Turi kelias frazes, kurias naudojami kalbėdama apie jausmus " suprantu, kad nelengva", gali įvardinti jausmą iš vaiko balso, bet nesimato, kad būtų kitų įgūdžių - suprasti, normalizuoti, eiti į gylį, nagrinėti tuos jausmus, skatinti vaiką reflektuoti ir dalintis. Taip pat nepavykus nuvesti nuo tilto, tiesiog paleidai vaiko saugumą ir toliau ėmei  kalbėti apie situaciją, kas netinkama.  Svarbu įvardinti situacijos rimtumą, apeliuoti į vaiko jausmus, atspindėti kerštą, o ne norą numirti, jo skausmą dėl tėvų, ką patiria, o ne norą numirti. Trūko jausmo, kad vaikas tau svarbus.