Labai jautriai ir gražiai pradėjai pokalbį padėkodamas vaikui, kad paskambino į VL. Pokalbio metu rodei susirūpinimą vaiku, neskubėjai, jauteisi ramus, stengeisi struktūrizuoti pokalbį. aiškinaisi, kas vaikui svarbu, klausei apie jausmus. Kad pokalbis neapsiribotų tik klausimais ir atsakymais bei būtų daugiau empatiškas, siūlyčiau panaudoti daugiau atspindėjimų: "suprantu, kad nerimauju", "girdžiu, kad nežinai kaip elgtis", "įsivaizduoju, kad nelengva". Taip pat reikėtų neskubėti siūlyti sprendimus, kol daugiau nepakalbėta su vaiku. Šiame pokalbyje buvo galima klausti, kiek laiko vaikas vartoja, kada bandė mesti, kaip jautėsi, kas būtų jeigu mestų, ką mėgsta veikti, kai nevartoja ir t.t. Taip pat pokalbiuose reikėtų vengti vertinimų "kaip jautiesi, kai meluoju tėvams", jie gali paskatinti vaikai pasijausti nejaukiai. Džiaugiuosi, kad reaguoji į pastabas ir atsižvelgi. Sėkmės kituose pokalbiuose!