Norisi tave pagirti, kad supervizijų su išdykaujančiais vaikais metu jautėsi tavo progresas.  Šaunuolis! Puikiai brėži ribas, įvardini vaikams kas trukdo konstruktyviam pokalbiui, informuoji kam skirta VL, fantastiškai pokalbį nukreipi nuo savęs atgal prie vaiko. Net ir su išdykaujančiu vaiku sugebi analizuoti situacija, aiškintis kas šiuo metu vyksta. Tikrai tikiu, kad tokių pokalbių metu yra sudėtinga klausiti apie jausmus, tačiau drąsinu jų nepamiršti. Atviras jausmų įvardijimas padeda užmegzti rimtą pokalbį. Dėkui ir sėkmės!