Empatiškai ir ramiai sukūrei ryšį su vaiku nuo pat pokalbio pradžios. Tinkamai formuluoji klausimus, tačiau svarbu ir sureaguoti į vaiko atsakymą prieš užduodant kitą klausimą atspindint, tai ką jis pasakė, natūralizuojant. Iš pokalbio jautėsi, kad tau rūpi vaikas, kaip jam padėti ir tai kištelėjo koją gan anksti pabėgant į sprendimus, į paieškas su kuo dar vaikas galėtų apie tai pasikalbėti savo artimoje aplinkoje.  Tyrinėdama situaciją daugiau dėmesio skyrei santykių su tėvais, vaikinu analizei, taip kiek nuošalyje palikdama vaiko pagrindinį sunkumą dėl kurio jis paskambino: galimas nėštumas. Kai vaikas paskambinęs konstatuoja savo tam tikrą būseną, baiminasi dėl jos verta yra patyrinėti iš ko jis nusprendė, jog jam taip yra (nėščia), pasiteirauti apie tuos nustatymo kriterijus, kokius juos žino, kuriuos bandė ar norėtų išbandyti taip pat informuojant vaiką apie juos. Kitose suprv. pasistenk daugiau dėmesio skirti vaiko jausmams, jų tyrinėjimui, natūralizavimui, analizei. Sėkmės!