Nuo pokalbių pradžios tyrinėjai kaip dažnai rūko, ką  ir kur rūko, ką jis apie tai galvoja, ką pats žino. Tai padeda suprasti situaciją.
Šaunu, kai vaikas klausinėjo, ar yra priklausomas, paminėjai, kad diagnozuoja gydytojas.
Labiausiai pokalbyje trūko jausmų. Taip pat norėjosi, kad stipriau atspindėtum vaiko abejonę dėl priklausomybės. Taipogi norėjosi didesnės struktūros.