Jautėsi tavo noras pajausti vaiką, parodyti palaikymą. Gražiai natūralizavai, nuėmei kaltę dėl išprievartavimo, tyrinėdama uždavinėjai atvirus klausimus. Noriu pagirt tave už operatyvų ir drąsų išsiaiškinimą apie savižudybę užduodant atvirą klausimą. Puiku, kad pasitikrinai dėl mergaitės saugumo, aiškinaisi apie savižudybės planą. Mergaitei daugiau išsikalbėti apie savo sunkumą būtų padėję, jei, nustačiusi nelabai aukštą savižudybės riziką, toliau tyrinėtum mergaitės mintis apie tai, pvz., kada ir dėl ko jos atsirado, kokiais momentais sustiprėja, kaip jaučiasi galvodama apie mirtį, kas padeda išbūti tas mintis ir nenusižudyti. Tokiu būdu, taip pat ieškant atsvaros mergaitės gyvenime gali pavykti apčiuopti ambivalenciją, kurią tokiuose pokalbiuose labai svarbu išryškinti. Svarbu ir pasakyti, kad savižudybė NĖRA išeitis. Nors bandei su mergaite sudaryti „kontraktą“, kad ji paskambintų į VL, kai jai vėl kils minčių nusižudyti, jis buvo kiek per ankstyvas, nes nebuvo iškalbėta pati esmė. 