Labai nuoširdus ir organiškas pokalbis, kuris tikrai pavyko:jautriai empatiškai kalbi, susidomėjimas lieka viso pokalbio metu, kalbi žaisimingai, randi ryšį, įvardijai, kad ne vaiko problema, atspindėjai, kad akiniaimergaitei reikalingi, užčiupei stiprias puses, gyrei, skatinai, kėlei pasitikėjimą, aptarėt, modeliavot kaip vaikas gali reaguoti. puiku. Ko svarbu nepamesti: situacijos ir jausmų gilumo, ne visi vaikai turės šviesią pusę ir hobius, dėl to svarbu fokusą. taip vietom per daug užtikrinai pateikit info: būtina eiti į mokyklą, ar kad tikrai ilgainiui nustos ją vadinti akiniuose. Niekuomet nieko nežadam, taip pat svarbu kelis kartus kartoti kad niekas neturi teisės tyčiotis, ne tik kad jų bėda, ir taip pat įvardinti, kad suaugę atsakingi, kad situaciją pasikeistų. Svarbu parodyti, kad tai nėra skundimas, ir vaikas turi teisę pasipasakoti, kreiptis pagalbos. Sėkmės toliau :)