Pašnekovui rodei supratimą, buvai aktyvi klausytoja, išlaikei pauzes. Puiku, kad naudojai atspindėjimų, taip pašnekovui leidai pasijausti išgirstam. Gražiai tyrinėjai vaikino vartojimo įpročius, tik noriu priminti, kad klausimai turėtų būti atviri, užduodami po vieną (ne keli iš karto), vengiant „kodėl“ klausimų. Tyrinėjant situaciją puikiai užčiuopei ir išryškinai tam tikrą prieštarą: vaikinas ir džiaugiasi narkotikų poveikiu, ir kartu jaučia nerimą bei nepatogumą dėl to. Tačiau svarbu nepamiršti patyrinėti ir situaciją bei jausmus („kokiomis aplinkybėmis pirmą kartą pabandei? Kaip jauteisi?“, „kokius jausmus sukėlė mokykloje išgirsta informacija apie priklausomybes?“, „sakai, kad neigiamo poveikio nepatiri, tačiau vis klausi, ar tai gerai – skamba lyg kažkas tau kelia nerimą?“). Taip pat pokalbio pradžioje siūlyčiau ribą brėžti draugiškiau – geriau ne staigiai „nukirsti“, kad VL kalbame tik apie vaikus, o atspindėti, kokį klausimą išgirdai, ir paklausti, iš kur jis kyla. Sėkmės tau! 