Pokalbį pradėjai jautriai ir šiltai. Užduodi atvirus klausimus, kurie skatina kalbėti. Domiesi kaip vaikas jaučiasi. Atspindi jausmus, atspindi pačią situaciją. Lyg ir viskas gerai, bet per daug susikoncentravai į teisingas formuluotes, konsultavimo reikalavimus ir pamiršai svarbiausią - ryšį su vaiku (nuoširdų domėjimąsi vaiko situaciją ir savalaikį reagavimą į jo jausmus ir paklausimus). Lyg ir teisingai atspindėjai situaciją, natūralizavai jausmus, bet pavėluotai ir neatliepei svarbiausio vaiko poreikio. Vaikas jautėsi pasimetęs ir išsigandę, labiausiai jam reikėjo palaikymo ir natūralizavimo, kad jis yra normalus, kad viskas su juo yra gerai. Kadangi nebuvo ryšio su vaiku, pabaigoje pradėjai strigti su klausimais ir pasimetei. Jaučiasi, kad labai atsakingai žiūri į vaikų konsultavimą ir nori viską padaryti kuo geriau. Neabejoju, kad su laiku tau viskas puikiai seksis. Dabar norėtųsi palinkėti atsipalaiduoti ir tiesiog nuoširdžiai kalbėtis su vaiku. Teorija ir žinios integruosis sav