Aurelija, labai gražiai pradėjai pokalbį, prakalbinai vaiką, natūralizavai sakydama, kad „natūralu, jog kai kurios temos gali būti nejaukios“. Buvai empatiška ir pokalbį vedei atsižvelgdama į vaiko diktuojamą tempą. Džiugina, jog pokalbyje dažnai klausdavai, kaip vaikinas jaučiasi šią akimirką – tai labai svarbu, nes pati tema vaikinui yra nepatogi. Jautėsi tavo analitiškumas, klausimų formulavimo įgūdžiai. Daugiau dėmesio skirk vaiko situacijai. Tokiai analizėje vertėtų pasirinkti svarbiausius klausimus ir temas, apie kurias nori surinkti informaciją – kitu atveju gali gauti labai daug žinių apie mažai reikšmingus dalykus ar iš pokalbio pereiti į apklausą, kuriame vaikas pradės lakoniškai atsakinėti į užduodamus klausimus be jausminio turinio. Vertėtų į pokalbį įpinti daugiau atspindėjimų, pvz., vaikinui kalbant apie tai, jog fantazijos nėra normalios – „girdžiu, jog apie tai galvodamas, jautiesi nemaloniai“. Esi geram kely. Drąsos keliaujant toliau!