Gražiai ir šiltai atsiliepei, jautėsi susirūpinimas vaiku su kuriuo kalbiesi. Pirmiausia bandome užmegzti kontaktą, pvz. tame pokalbyje apie blynus galima sakyti: "Girdžiu, kad savarankiškai kepsi blynus ir nevisai žinai, ką daryti. Kaip nutiko, kad turi kepti pats/pati?". Nes mes VL ne tiesiog apie blynus nekalbame, mes nesakome recepto kaip ten gaminti, tačiau galime kalbėtis, ką žino apie gaminimą, ar anksčiau kažką gamino ir paieškoti kas vaiko aplinkoje galėtų būti tuo maisto gaminimo ekspertu į ką pasikreipti. Taip pat nepabijok atspindėti ne tik turinio, bet ir to kaip pokalbis vyksta, jei vaikas neatsako į klausimus, kalba vis kita tema ir pan. Tai pirmas žingsnis, kai tu pasakai kas trukdo kalbėtis, jei vaikas tęsia tą patį tada sakai "tu vėl pradedi skirtingas temas / prašai manęs pašokinėti ant grindų, todėl dabar aš atsisveikinu, paskambink, kai jausi kad nori pasidalinti kažkuom, kas vyksta tavo gyvenime, o dabar dedu ragelį. Viso". 