Tikrai jautėsi rūpestis vaiku pokalbyje, noras padėti, užtikrinai konfidencialumą, svarbu, kad reagavai iš karto į vaiko saugumą, kur yra, ar nereikia med pagalbos. Įvardijai, kad nėra normalu ir kad netinkamai tėtis elgiasi. Papasakojai apie PVL ir taip pat puikiai nagrinėjai kas vaiko aplinkoje gali padėti, kur kreiptis. Svarbu surpasti, kad be išbuvimo ir jausmų gylio su vaiku, neįmanoma pasiekti jokių sprendimų su vaiku, ypač kai prievarta tęstinė, reikia daug drąsos, dėl to visa stiprybė - jausmų analizė, jo stiprinimas, kad iškalbėtų, kad galėtume normalizuoti, įvardinti vaiko jausmus, užtikrinti kad jie validūs, kad nenormalu, kas vyksta, parodyti mūsų nerimą ir jo teisę gyventi saugiai, be prievartos. To trūko pokalbyje, nes fokusas buvo į sprendimų ieškojimą. Svarbu nepraleisti jausmų dalies- ji esmė.