Puikiai priėmei vaiką, ramiai, vaikas galėjo saugiai dalintis, palaikei vaiką, tikrai rodei rūpestį, palaikymą, bandei suprasti situaciją. Super iš karto reaguoji į vaiko saugumą, užtikrinai jį iki galo, sutarei su vaiku, puiku, nepabėgai nuo savižalos temos ir ji pynėsi šalia viso pokalbio metu, bandei ieškoti būdų kuo vaikas gali ją keisti. Stiprintų pokalbį didesnis fokusas į išbuvimą čia ir dabar: daugiau gylio apie tai kokios tai patyčios, kaip vaikas jaučiasi kasdien, kaip atrodo jo gyvenimas, ką reiškia kai vadini ir pats jauties psiche (savižala yra ilgalaikis įprotis, tik daug vėliau pokalbyje galima iš vaiko bandyti išklausti kas dar jam padėtų tuo metu, kai jaučia stiprų norą žalotis). ačiū tau už pokalbį :) 