Visumoje labai jautrus pokalbis, daug globėjiškumo, noro padėti. Labai džiugu, kad tyrinėji situaciją, tikrai girdi vaiką, atspindi. Kad pokalbis būtų gilesnis, linkiu nepamiršti kalbėti apie jausmus. Kalbėdama neskubėk vertinti vaiko, kad ir koks jis bebūtų, pirmiausia palaikyk vaiką ir analizuodama klausk kaip jis jaučiasi. Didžioji dalis klausimų suformuluota puikiai, tačiau linkiu pasistengti nepradėti klausimų žodeliu "kodėl". Džiugu, kad laiku sureagavai į užuominą apie savižalą, tik ateityje siūlau daryti tai ramiai, įvardinant, kad vaikas yra svarbus ir, kad tau svarbu, jog jis nesižalotų. Taip pat galima pasakyti, kad paprastai žmonės žalojasi dėl didelio vidinio skausmo, Labai jaučiasi pokalbiuose, kad vaikas tau labai svarbus, kad tu išgyveni kartu su juo, tai parodyti galėtum ir daugiau sakydama, kaip supranti, kaip džiaugiesi jo geromis savybėmis, jo noru keistis. Dar truputį reikėtų pastiprinti pokalbius panaudojant kausimus apie jausmus, panaudojant daugiau atspindėjimų.