Pokalbis visai neblogai pavyko. Nesutrikai, kai vaikas buvo tylus. Palaikei, nuoširdžiai kvietei pasikalbėti. Tyrinėjai situaciją, tyrinėjai jausmus, aiškinaisi kas labiausia įtakoja vaiko motyvaciją mesti rūkyti, klausei, ką pats vaikas žino ir apie rūkymą, ir apie metimo būdus.  Labai jautėsi Tavo didžiulis noras padėti vaikui surasti sprendimą, dėl to gan greit apie tai ir pradėjo suktis pokalbis. Ateityje neskubėk. Tokiame pokalbyje dar buvo galima aptarti ir vaiko santykius su nauja mergina, ir su tėvais, ir tą atvejį, kai jis bandė mesti rūkyti - kaip jam sekėsi, kas padėjo, kas trukdė, kaip jautėsi, kai vėl pradėjo. Taip pat svarbu mums patiems nediagnozuoti, kad vaikas priklausomas. Bet tą jau ir pokalbio metu supratai :) Ačiū, kad esi ir sėkmės toliau!