Džiugu, kad nebuvai šališka, informavai vaiką, jog tai jo sprendimas. Labai gerai, jog apčiuopei abejonę. Ateity daugiau paanalizuok, iš kur ji kyla, kokius + ir kokius - pats vaikas mato ir jų kontekste aptarkit, kas būtų, jei parūkytų ir kas būtų, jei ne. Taip pat susirink daugiau faktų - ne tik, kaip ir kur vyks vakarėlis, bet ir kas per kompanija, ką vaikui ji reiškia, kokie jų santykiai, kaip vaikas pritampa tenai ir pan. Ir dar pabandyk pakeisti klausimo formuluotę "kaip manai, kas tave verčia <dvejoti, išbandyti, bijoti>?" pvz. į "iš kur kyla ta baimė?" arba tiesiog atspindėti "girdžiu, nori pabandyti", "sakai, nori pabandyti, bet kartu ir nesiryžti. Girdžiu, kad abejoji"