Jautėsi šiluma ir susirūpinimas, daugumą klausimų formuluoji kaip atvirus(pvz. "kiek laiko rūkai?", "kaip galvoji kaip gali mesti?"). Kas būtų padėję pokalbyje tai atkreipti daugiau dėmesio, kaip tiksliai bandė mesti nes atsakė tik, kad nepavyko. Dažniau naudok apibendrinimus. Nesiūlyk vaikui, ką turėtų daryti. Tam, kad atrastumėte sprendimus reikia pirmiausia gerai pasigilinti į situaciją, neperšok greitai prie sprendimo. 