Pokalbis buvo natūraliai smagus, lengvas, šventiškas, jautėsi tavo noras padėti vaikui rasti sprendimą. Taikai atvirus klausimus, skatini patį vaiką galvoti, natūralizuoji, atspindi. Tačiau neišvengei ir savo nuomonės bei patikinimų. Primenu, kad VL kalbam tik apie vaikus, susilaikom nuo savo nuomonės/patirčių aptarinėjimo ir negalim vaikams garantuoti (vengti -tėveliai tikrai džiaugtųsi, man patiktų, nu tikrai tėveliams patiktų). Taip pat buvo galima plačiau patyrinėti situaciją - kada ir kaip pirmą kartą kilo mintis dovanoti tėvams, ką anksčiau dovanojo, kaip tėvai reaguodavo, kaip ji jausdavosi - neskubėti prie sprendimo. Tyrinėjant alternatyvas - jas patyrinėti plačiau ir išsamiau, leisti vaikui pačiam pasirinkti alternatyvą ir ją plėtoti - kokį receptą visgi pasirinktų, kur gautų maisto produktų, ar saugu kepti vienai be suaugusių ir pan.