Pokalbio pradžioje stengeisi išsiaiškinti situaciją puikiais klausimais (dėl ko susipykote?/Kaip ji reagavo?/Koks tai įvykis?). Labai gerai, kad iš vaiko užuominos supratai, kad vaikas tai daro ne pirmą kartą, taip pat puiku, kad tiksliniesi ar vaikas yra saugus. Nepabijok paklausti ar vaikas galvoja apie savižudybę, svarbu įsivertinti kokiu tikslu vaikas žalojasi, taip parodysi vaikui, kad nebijai kalbėti apie sunkius dalykus. Rekomenduočiau stipriai nevertinti kaip gali jaustis mama, o pabandyti kalbėti apibendrintai kaip pvz.: „kartais suaugę susidūrę su tokia situacija labai išsigąsta“. Pokalbyje trūko struktūros, tiek vaikas, tiek tu pats grįždavai prie savižalos temos, rekomenduočiau sudėlioti pokalbį į – situacijos analizę, jausmų išsiaiškinimas, savižala (nuo rizikos įsivertinimo), jos pradžia, poveikis, rezultatas ir prieiti prie būdų, kurie vaikui padėtų išspręsti problemą. Džiaugiuosi, kad pasiėmei temą, kurios pasak tavęs „tu nesupranti“, tik taip gali greičiau augti ir tob