Džiugu, kad nekonsultacinių skambučių metu nepasimetei, kantriai bandei užmegzti kontaktą, išlaikei ramų toną viso pokalbio metu. Šauniai sureagavai paaiškindama kam skirta VL, reagavai į aplinką sakydama, kad pokalbio metu girdi pašalinius garsus. Džiugu, kad stengiesi naudoti atspindėjimus. Smagu buvo girdėti klausimą "kaip jautiesi?", nes jis puikiai tinka ir nekonsultacinių pokalbių metu. Pokalbio metu vis dar pasitaikančius uždarus klausimus būtų galima perfrazuoti: "Ar tu turi problemą - Su kokiu sunkumu paskambinai?", "ar sutiktum pasidalyti savo problema - noriu tave suprasti, papasakok daugiau, kas atsitiko?". Kad pokalbis būtų labiau struktūruotas, panaudok daugiau atvirų klausimų: iš kur kilo tokia mintis, kas tau kelia klausimus, kuo tau svarbu apie tai kalbėti ir pan. Siekiant apsaugoti save nuo blogų emocijų, linkiu drąsiau užbaigti pokalbius, prieš tai įvardinant, kad vis nepavyksta pasikalbėti, kad vaikas vis kartoja tą patį, padrąsinus vaiką paskambinti kitą kartą kai 