Klausantis tavo bendravimo su išdykauti linkusiais vaikais, nebuvo girdėti pasimetimo, jauteisi atsipalaidavusi, užtikrinta savimi. Šaunu, kad ir tokiuose pokalbiuose teiraujiesi vaiko apie jausmus, naudoji atspindėjimus, išsakai, ką girdi kitame laido gale (girdžiu, kad esi ne viena ir pan.). Pokalbius pati užbaigdavai sklandžiai, konstruktyviai naudodama trijų žingsnių taisyklę. Linkėčiau ateityje pabandyti dar labiau įsiklausyti į tai, ką sako vaikas ir paieškoti galimybės užmegzti ryšį bei tikrą, atvirą pokalbį, neskubėti jo nutraukti. Už kiekvieno nekonsultacinio pokalbio slypi gyvas žmogus su tikru gyvenimu, o vaikui atsiverti reikia tiesiog padrąsinimo, saugumo jausmo, vaikai juokavimus dažnai naudoja tieisog iš drovumo.Taip pat jei ateity susidursi su klausimu iš vaiko, kas yra seksas, verta neskubėti pačiai aiškinti susijusias sąvokas, bet pakviesti patį vaiką pasidalinti savo žiniomis ar susidomėjimo priežastimi.