Giliniesi į situaciją nemažai aiškiniesi ir ne paviršutiniškai, empatiškai domiesi ir struktūruoji pokalbį.
Reikėtų keisti:
-Nenurodyk ką vaikas turi daryti, vietoj to klausk per klausimus (Ką galėtum padaryti? Kaip tai darytum? Ką žinai apie priklausomybių gydymą? ir t.t.);
-Priklausomybių temoje labai svarbu paminėti, kad paprastai ši liga yra spendžiama su suaugusiųjų ar specialisto pagalba. Klausk su kokiu suaugusiuoju gali apie tai pasikalbėti? Kokiu specialistu?
-Pasiklausk vaiko koks pokalbio tikslas, tai daryti po situacijos analizės;
-Nenaudok žodžio normalu, keisk į žodį NATŪRALU
-Nevartok frazių, kad kalbėti nėra baisu ir neturėtum baimintis (visus jausmus galima jausti ir tai yra natūralu :) )