Tau pavyko užmegzti kontaktą su vaiku. Drąsinai sakydama "Aš pabandysiu tave suprasti". Kelis kartus vaikui padėkojai, kad skambina ir dalinasi savo išgyvenimais. Stengeisi tyrinėti situaciją, bet joje dar pritrūko girdėjimo koks yra vaiko sunkumas. Tokiuose pokalbiuose svarbu reaguoti į vaiko pasakojimą. Ir kai vaikas klausia ar tai normalu? Svarbu į tai sureaguoti ir patyrinėti klausiant "Ką turi omenyje?", "Iš kur kyla toks klausimas?", "Ką esi apie tai girdėjęs?". Taip pat vaikams yra per stiprūs tokie klausimai kaip "Kam tau to reikia?". Klausimus reikėtų supaprastinti. Pokalbio metu labai svarbu atsižvelgti į vaiko istoriją ir tikslintis, atspindėti, klausti, parodyti kad suprantame kaip jis jaučiasi. Noriu tave pakviesti stengtis į pokalbį su vaiku žvelgti iš vaiko požiūrio taško, ne iš savo. Nes tik pabandę įsijausti į konkretaus vaiko situaciją galime suprasti kaip jis iš tikrųjų jaučiasi. Linkiu tau sėkmės stiprinant konsultavimo įgūdžius ir kituose pokalbiuose. 
