Antras pokalbis buvo jau gerokai sklandesnis  ir vientisesnis - geriau sekėsi kausytis vaiko. Linku šį įgūdį stiprinti t.y. pirmiausia mėginti atliepti į tai ką sako vaikas, tikslintis, reaguoti į jausmus, o tik tada pereiti prie kito klausimo. Pasitaikė dvigubų formuluočių, todėl vaikas reagavo tik į paskutinę - ateityje neskubėk, net ir tylos akimirka pokalbyje yra prasminga. Man atrodo tau geriau sekasi be užrašų, tada įsijungia stipresnė empatija ir atidumas. Sėkmingo tolimesnio mokymosi!