Gražiai vedei pokalbį: balsas skambėjo ramiai, pasitikinčiai ir atjaučiančiai, gerai formulavai klausimus, daug tikslinaisi apie esamą situaciją. Pokalbio metu, svarbu nepamiršti pasidomėti vaiko jausmais: "kaip tu jauteisi, kai vaikai tave apstumdė?", "kokie jausmai kyla priminus tą įvykį?"... Taip svarbu nevartoti apibendrinimų "...berniukams sunkiau išreikšti jausmus" verčiau padrąsinti sakant, jog "suprantu, jog apie tai sunku (nemalonu, skaudu, nelengva) kalbėti...". Kalbėdama su vaiku apie jo planus " pasikviesti draugų ir sumušti.."  sureagavai, jog "sumušti, galbūt, netinkama išeitis..." žodis "galbūt" nevartotinas šioje situacijoje, nes jis sukelia minčių, jog gal ir galima mąstyti apie tokį elgesį, taigi "suprantu, jog nori save apginti, bet muštynės netinkama išeitis". Pokalbio metu Tau pavyko išsiaiškinti vaiko rūpesčius, aptarėte galimus kitus situacijos sprendimo būdus.. Taigi, sveikinu žengus dar vieną žingsnį pirmyn mokantis išklausyti vaikus. 