Pokalbyje buvo gražių ir vaiką atliepiančių momentų, kai klausei kokios veiklos norėtum,kaip jautiesi, kai įkeli video, kai matai komentarus,apie ką video blogas? Taip pat šiltai pasidžiaugei, kad rado mėgstamą veiklą. Kai nepataikei su klausimu ir vaikas suirzo, pati nepasimetei ir nuoširdžiai sureagvai, nesutrikai ir pokalbis vyko toliau. Siūlyčiau vengti kalbant su vaiku ilgų, painių sakinių ir dvigubų klausimų.Svarbiausias  dalykas pokalbiuose „nepamesti“ pačio vaiko ir jo rūpesčio. Šiuo atveju pokalbis įgavo liniją apie mamą ir jos jausmus. Labai svarbu jau nuo pradžių pajausti, kad vaikas skambina su užsidegimu papasakoti apie video blogą . Vertinga pajautus jo emociją daugiau klausti , domėtis ir tada išryškėtų koks pagrindinis rūpestis. Tada jau klausti kaip, ką pati galvoja toliau daryti, kaip nori, kad būtų, ką jau bandė, kaip bandė kalbėtis.“Vaikas“ jautėsi išėjęs su kaltės jausmu. Tad vertinga dar pergalvoti kaip būtum vysčiusi pokalbį. 