Stiprus, empatiškas pokalbis, daug dėmesio skirta vaiko jausmų tyrinėjimui, atspindėjimui, supratingumui, natūralizavimui, drąsinimui, jokio skubėjimo į sprendimus. Kiek nuošalyje liko pačios situacijos detalesnė analizė: kada mirė, kas vyko po to, kai rado žiurkėną, kaip atsisveikino/palaidojo; kokie jausmai buvo tuo metu; taip pat papildomai galima patyrinėti žiurkeno atsiradimo istoriją (buvo užuomina į tėvų skyrybas/kitą mamytę); naujo žiurkėno atsiradimo situaciją (vaikas užsiminė, kad visai gal jo nenorėjo).