Prakalbinai, švelniai ir neskubėdama vedei pokalbį. Girdėjai vaiką ir tavo atreagavimai į tai, ką jis sako kūrė vis stipresnį ryšį. Svarbu tokiuose pokalbiuose daugiau dėmesio skirti vaiko jausmų analizei, kaip jis jaučiasi tose situacijose, pagilinti situacijos analizę, prisiminti paskutinę vykusią ir su vaiku ją aptarti. Įvardinai, kad "tėvo problema ne tavo problema, mes negalim kito pakeist" ir čia išties svarbu nuimti nuo vaiko esančius kaltės ir atsakomybės jausmus įvardijant, kad jis nėra už tai atsakingas ir ne jo galiom išspręsti susidariusią situaciją, paieškoti su vaiku, kas galėtų padėti išbūti šiuose aplinkybėse. Palinkėjimas būsimiems pokalbiams nenuskubėti į sprendimus.