Tavo balse labai jaučiasi empatija ir noras vaiką suprasti. Naudoji nemažai atvirų klausimų, pasitikslinai, ką vaikas turi omenyje sakydama ,,jaučiuosi nereikalinga". Ateityje skatinu daugiau padirbėti su jausmų analizavimų ir atspindėjimu: vaikas ne kartą pasakė, kaip jaučiasi, bet vietoj atspindėjimo pereidavai prie kito klausimo- o tai yra proga geriau suprasti vaiką. Jautėsi, jog labai greitai nuskubėjai prie sprendimų (gal turi kokią veiklą, kuri padeda? Ar kalbėjai su tėvais apie tai? ir pan.)- šie klausimai labai geri, bet turėtų būti taikomi  vėliau.Vaikas taip pat užsiminė, jog buvo kartas, kai prieš jį smurtavo- čia irgi buvo proga daugiau paanalizuoti situaciją (noriu priminti, jog jeigu vaikas nenorės apie tai kalbėti- jis pats ir pasakys). Reiktų vengti spėjimų ,,džiaugiuosi, kad tai nesikartojo" (nors to dar nežinom) , pažadų ,,tavęs tikrai neišduotų", savo nuomonės ,,aš galvočiau/manyčiau" bei liepiamosios nuosakos ,,tiesiog pasakyk" (nebent gręsia pavojus gyvybei).  Pab