Iškart noriu padėkoti už pastangas suprasti ir padėti vaikui. Natūralu, kad susidūrus su prievarta pirmiausiai siekiame padėti vaikui išvengti jos pasikartojimo, todėl čia dažnai nukrypsta pagrindinis dėmesys. Deja mūsų galimybės ribotos. Tačiau mes galime padėti vaikui jį palaikydami, sustiprindami jo savivertę ir parodydami supratimą. Jautriai tyrinėjai situaciją, kiek pritrūko gilinimosi į jausmus. Kai kyla abejonės kokius jausmus vaikas išgyvena, visada verta pasitikslinti ir klausti („Gal būt vienišumas?“). Vengti abstrakčių teiginių ir klausimų į kuruos vaikui sunku atsakyti („Girdžiu patiri emocinį smurtą iš tėvų“, „Gėda dėl ko?“, „Ar yra specifinės situacijos?“, „Jauti bejėgiškumą?). Noriu tave pagirti už empatiją kurios tikrai netrūko. Džiugu, kad grįžtamojo ryšio metu pati labai tiksliai pastebėjai taisytinus dalykus ir juos įvardijai.