Buvai labai empatiška, jautėsi noras padėti, užtikrinai, kad VL galima kalbėtis apie viską, pokalbis bus konfidencialus; gražiai skatinai kalbėtis („įsivaizduoju, kad gali būti sunku...“), tyrinėjai jausmus. Stengeisi įsigilinti į tai, ką sako mergina, sekei paskui ją. Patikinai, kad patiriamas priekabiavimas yra nusikaltimas – tai labai svarbu seksualinės prievartos temoje. Tačiau prieš tokį patikinimą būtina jautriai išsiaiškinti, kas koks tai elgesys. Ko trūko? Gilesnio pačios situacijos tyrinėjimo: kaip viskas prasideda? Kaip ji reaguoja? Kas būna po to? Kaip ji jaučiasi? Kada, ji numano, tai nutiks ir vėl? Ką galvoja apie tai? Kaip buvo paskutinį kartą? Kaip mama reaguotų, jei sužinotų? ir t.t. Taip mergina turėtų galimybę išsilieti. Stenkis pokalbyje vaiko neužgožti, išlaikyk pauzes, nesistenk supasakoti visko po kiekvieno vaiko pasisakymo. Gera mintis buvo nukreipti į PVL, tačiau primenu, kad tai reiktų daryti tik ištyrinėjus visą situaciją ir leidus išsikalbėti. Sėkmės tau!