Pokalbio stipriosios pusės: atspindėjimas, rūpestis vaiku, noras padėti. Uždavei išties nemažai tikslingų, atvirų, situacijai perprasti, klausimų. Nukreipdama į PVL tai darei aiškiai, paaiškinai vaikui kylančius klausimus. Tačiau tai darei žymiai per anksti, nes tai buvo pirmas sprendimo siūlymas iš tavo pusės, nors dar situacija ir kitos galimybės nebuvo iškalbėtos. Pasigedau jausmų ir empatiško atsakomybės nuėmimo nuo vaiko jos sesutės rūpinimusi. Išbūk su vaiko emocija, neskubėk prie sprendimų, įvertink vaiko patiriančio smurtą saugumą. Sprendimų neskubam ieškoti, o kai jau kalbam apie tai pirmiausia kalbam apie vaiko artimą aplinką, o ne iškart PVL. Sėkmės!