Pokalbio pradžioje stengeisi padrąsinti vaiką kalbėti ir užtikrinai jo anonimiškumą. Labai jautriai ir empatiškai tyrinėjai situaciją. Tačiau šiek tiek pritrūko situacijos “gylio” taip ir liko iki galo neaišku, kas yra “tai”. Kalbant su vaiku patiriančiu prievartą labai svarbu nuimti kaltę nuo vaiko ir tyrinėti jo jausmus, leisti jam “išsiventiliuoti”, ką tu sėkmingai ir darei. Pokalbio metu jautėsi, kad stengiesi išbūti su vaiko jausmais ir juos natūralizuoti, vaiką net keltą kartų informavai, kad tai ką daro patėvis yra neleidžiama ir baudžiama pagal įstatymus. Tik nepamiršk, kad tokiuose pokalbiuose taip pat svarbu užtikrinti vaiko saugumą.