Jaučiasi, kad labai nori padėti vaikui. Atrodo, kad pati prisiimi atsakomybę išspęsti vaiko problemą. Labai greitai nuėjai prie sprendimų. Dažnai atkartoji vaiko pasakytus žodžius.  Užduodi daug uždarų klausimų kurie orientuoti pasitvirtinti ar nukreipti vaiką kažkur. Stenkis nežinoti ir tiesiog domėtis situacija. Leisk vaikui pačiam susivokti savo situacijoje ir joje rasti kažkokius sprendimus. Šiame pokalbyje nebuvo domėjimosi jausmais, jausmų atspindėjimo. Skirk daugiau dėmesio vaiko jausmams, kaip jis jaučiasi dabar, kaip jaučiasi kai iš jo tyčiojasi. Ieškoti atsvaros, kas vaiką palaiko, kas padeda išbūti, išgyventi sunkumus: pomėgiai, kažkokie santykiai. Būtina paminėti, kad vaikai kurie tyčiojosi neturi teisės taip elgtis, kad patyčias gali išspręsti tik suaugę žmonės. 