Justina, tavo pokalbyje buvo visko – daug taiklių, atvirų klausimų, nuoširdžios empatijos, jausmų tyrinėjimo, savalaikių atspindėjimų ir natūralizavimo. Sveikinu su puikiu pokalbiu! Jautėsi tavo noras padėti vaikui, pirmiausia suprantant su kokiu sunkumu vaikas susidūrė, kaip jis dėl to jautėsi, kuo tas sunkumas jam yra aktualus, kokios išeities jis tikisi ir pan. Įsiminė tavo perfrazuoti pagrindiniai dalykai, apie kuriuos mergaitė pasakoja taip, kad jie tapo aiškesni jai ir tau pačiai, o kartu vaikas galėjo pasijusti labiau suprastas pokalbyje. Kartu skatinčiau tave nepamesti aiškių vaiko jausmų užuominų, ties jomis labiau sustok, tyrinėk jas. Pvz. mergaitė kelis kartus pakartojo, kad jai „šlykštu“ galvojant apie oralinį seksą, todėl tyrinėk klausdama –  kas tau kelia pasišlykštėjimą, kaip tu jautiesi pasakodama apie tai, iš kur tau kyla toks jausmas ir pan. Laukiu kitų tavo supervizijų. Sėkmės!