Džiaugiuosi, kad skyrei pastangų duoti vaikui erdvės, nepiršti savo išvadų, nuomonės. Labai tinkamas buvo vaikui duotas patarimas dėl privatumo nustatymų. Taip pat įvardinai, kad niekas neeturi teisės tyčiotis. Pokalbiuose reikėtų vengti klausinėti priežasties. Tai gali skambėti kaip paties vaiko kaltinimas dėl patyčių. Geriau keisti klausimus, sakant - nuo ko viskas parasidėjo, koks buvo tas įvykis, kada pirmą kartą nutiko, kaip viskas buvo. Taip pat padėtų daugiau atvirų klausimų, kurie padėtų pačiam vaikui daugiau papasakoti, kad tau liktų tik klausytis :)