Mantai, jaučiasi tavo drąsa ir noras vaikui pakelti ūpą, palaikyti, normalizuoti visus patyrimus. Tas yra gerai iki tam tikro lygio: jei vaikas pasiruošęs, tada ok, kartais vaikui reikia daugiau info, daugiau patyrinėti jausmus ir su jais išbūti, įvardinti dalykus (kaip pvz mėnesinės). Kaip sakiau, emocijos tiesiog kyla, tai geriau vengti tokių pasakymų kaip "Turėtum nesijausti kalta" arba "Nėra dėl ko tau turėtų būti gėda" - keisk į "o kada tau labiausiai gėda?", "papasakok, kokiose situacijose jautiesi kalta". "Girdžiu, kad jauti kaltę, gėdą, tačiau brendimas natūralus procesas, kai ima augti plaukai, atsiranda mėnesinės ir pan". Linkiu tau truputį sustoti ir leisti sau kartu su vaiku patirti tai, ką jis patiria.