Pokalbis pavyko, panaudojai jau daug išmoktų dalykų - drąsinai vaiką, skatinai pakalbėti, užtikrinai konfidencialumą, gilinaisi į situaciją, naudojai apibendrinimus ir atspindėjimus. Tokiuose pokalbiuose svarbu akcentuoti, kad priklausomybė yra liga ir kad tvarkytis su ta liga yra suaugusiojo atsakomybė, ne vaiko. Tą taip pat puikiai padarei. Ką dar tokiame pokalbyje būtų padaryti - neskubėti prie sprendimų, pabūti su vaiku, labiau patyrinėti jausmus. Svarbu akcentuoti, kad didžiausias dalykas, ką vaikas gali padaryti - pasirūpinti savimi. Galima detaliau aptarti, kaip vaikas išbūna, kaip jaučiasi, kaip rūpinasi savimi, kas jam gali padėti pasirūpinti savimi. Bet šiaip pokalbis vyko šiltai ir empatiškai, jautėsi labai didelis rūpestis ir dėmesys. Sėkmės toliau!