Ačiū tau už šiltą ir empatišką pokalbį, kurio metu jautėsi, kad tau nuoširdžiai rūpi vaiko išgyvenimai: nuo pat pradžių gražiai ir jautriai skatinai vaiką kalbėti, buvo taiklių atspindėjimų (Girdžiu, kad išgyveni dėl draugės. Gal gali papasakoti apie jūsų santykius?), šaunu, kad nepamiršai pasiteirauti ir apie vaiko išgyvenamus jaumus, juos natūralizavai (Natūralu, kad tau baisu dėl to). Ateityje kviečiu prisiminti, kad pokalbiuose priklausomybės tema, kuomet vaikas pasakoja apie kitą asmenį, labai svarbu nuo vaiko nuimti atsakomybę (pvz., “suprantu, kad rūpiniesi ir pergyveni dėl draugės, tačiau tu nesi atsakinga už tai, kad ji vartoja geria/vartoja narkotikus”, “tik pati tavo draugė gali nuspręsti, ar toliau vartoti narkotikus”) ir tuo pačiu pokalbį stengtis kreipti į patį vaiką, jo išgyvenamus jausmus (“kaip tu jautiesi, kai žinau, kad draugė geria?”; “kokie jausmai tau kyla būnant su drauge?”). Bendrai vertinant, su pokalbiu susitvarkei tikrai neblogai, linkiu sėkmės ir ateityje!