Šaunuolis - jau matau progresą. Man patiko kaip natūraliai vedi pokalbį, reaguoji į vaiko mintis, girdisi nuoširudmas ir susidomėjimas, rūpestis - tai labai vertinga. Šaunu, kad sudėliojai visus informacinius akcentus patyčių temoje - taip ir turi būti. Supervizijoje labiausiai pristigo alternatyvų (pokalbis su kitais mokytojais, vyresniais draugais ar tėvais), o taip pat ir dar platesnio, nuoseklesnio situacijos patyrinėjimo (jei vaikas sako, kad tyčiojasi prie lentos - o kaip reaguoja mokytoja? ka daro grįžusi namo? Su kokiais jausmais eina į mokyklą? kas būtų jei nebeitų kaip planuoja? ir t.t.) Tau pačiam būtų lengviau jei naudotum daugiau atspindėjimų iš to ką vaikas papasakojo - pamėgink. Sėkmės!