Prievartos ir patyčių temoje dažnai būna sunku klausyti apie vaiko patiriamą skriaudą, todėl sveikinu tave už sėkmingai pravestą pokalbį. Labai empatiškai ir palaikančiai klausei vaiko pasakojimo, padrąsinai kalbėti, jautriai atspindėjai pasakojamas smurto detales – „suprantu, kad reikia daug drąsos paskambinti...“, „kaip tu šiuo metu jautiesi“, „natūralu, kad šiuo metu gali jausti gėdą“. Laiku ir vietoje įvardijai, kad smurtautojas pasielgė netinkamai ir stengeisi nuimti vaiko atsakomybę už tai, kas įvyko. Džiaugiuosi, kad pasidomėjai ar merginai nereikalinga medicininė pagalba. Pokalbis būtų dar labiau išbaigtas, jei labiau tyrinėtum situaciją – prieš kiek laiko įvyko prievartos aktas, kaip tu visa tą laiką gyvenai, kaip aplinkiniai reagavo/elgėsi tą vakarą. Suprantu, kad kalbėti apie prievartą sunku, ypač seksualinę, tačiau jautriai klausdama, gali padėti vaikui nusiimti kaltę, išsipasakoti ir turėti informacijos ieškant galimų sprendimo būdų. Dėkui tau!