Tikrai jaučiasi nuoširdus rūpestis vaiku, su atsidavimu aiškinaisi kas per situacija, skyrei daug dėmesio vaiko saugumui: domėjaisi kur ji kai tėvai geria, ar nemuša. Kelis kartus giliau užčiuopei jausmus, ką jaučia, apie ką nerimas, atspindėjai, kad liūdna jog tai patiria. Ko trūko labiausiai? aktyvesnės konsultanto pozicijos įvardijant kad taip neturėtų būti, kad tėvai susiduria su sunkumais, panašu į priklausomybes, kad tai yra nepriežiūra, vaiku tėvai privalo rūpintis, kad vaikas patiria neteisybę, tuomet daugiau dėmesio būtų galima skirti detalėms - kas vaiką palaiko, kas parūpina maisto, o kitų būtinų dalykų? ar yra kas iš suaugusiųjų kas padeda? taip pat svarbu giliau klausti apie jausmus -  kaip vaikas tame jaučiasi - ats"blogai" neužtenka. Tuomet geriau suprantant vaiko pagalbos galimybes jos aplinkoje ir vaikui išventiliavus jausmus: kaip pati vertina situaciją, kokios baimės - būtų galima lengviau pateikti PVL - kaip pagalbos galimybę