Vėl pavyko sukurti rūpestingą, šiltą emocinės paramos kupiną pokalbį, aiškiai supratai vaiko lūkesčius. Ateityje kvieču kuo anksčiau parodyti palaikymą vaiko atsivėrimui, įvardink, kad jos atsiskleidimui prireikė drąsos. Pokalbyje vertinga aptarti visuomenės nuostatas, daugiau tyrinėti situaciją kaip suprato apie savo orientaciją, atidžiau nagrinėti kelonės idėją ir galimus pavojus. Daugiau skirti vietos jausmams dėl draugės ligos - tai yra krizinis patyrimas, kuriam irgi reikia daug palaikymo. Man atrodo, kad keli sau aukštus reikalavimus, todėl ir reagavimai pokalbyje gaunasi itin tikslūs, lyg iš vadovėlio, labai linkiu ateityje kuo daugiau laisvės ir individualaus Junonos braižo, minčių, asmeninio rūpesčio.