(Supervizija vyko kartu su Evaldu)
Viso pokalbio metu jautėsi empatija, noras suprasti merginą ir jai padėti. Naudojai atspindėjimus, stengeisi tinkamai formuluoti klausimus - kartais vis save pataisydama. Svarbu, jog stebi savo kalbą, tačiau nepamiršti išgirsti ir vaiko. Taip pat aiškinaisi, kas vaiką skatina galvoti, kad ji nėščia, kaip ji jaučiasi. Tikslingi klausimai padėjo išgryninti problemą, su kuriuo susiduria vaikas, tačiau verta giliau tyrinėti visą situaciją, vaiko jausmus, santykius su kitais žmonėmis. Pvz., mergina keletą kartų paminėjo, jog bijo pasakyti tėvams. Kas ją gąsdina labiausiai? Kokie jos aplamai santykiai su tėvais? O galbūt yra kitas jai artimas žmogus, su kuriuo ji galėtų pasikalbėti apie tai? Kaip įsivaizduoja, kas nutiktų, jei pasakytų apie  įtariamą nėštumą savo tėvams, vaikinui ar dar kuriam tai žmogui? ir t.t. Situacijos ir jausmų analizė yra labai svarbi pokalbio dalis. Užduodant klausimus apie situaciją ir jausmus ne tik mes sužinome daugiau informacij