-Geras pokalbio tempas;
-Mergina pokalbio pradžioje užsiminė apie savižudybę, į ką buvo nesureaguota, dėl to visas pokalbis, nepaisant tavo tinkamų užduodamų klausimų bei atpindėjimų, nevyko ir  gilaus, empatiško kontakto užmegzti nepavyko;
-pokalbio metu buvo ir labai puikių atvirų klausimų, tačiau pasitaikė ir uždarų ("ar kalbejai su tėvais?", "ar nori, kad padėtų?");
-vietose atspindėjai jausmus, tačiau nepaklausei, kaip mergina jaučiasi;
-puikiai analizavai situaciją, rinkai faktus;
-mėginai išryškinti ambivalenciją, tačiau joje svarbu ne tik, pasakyti, kad skambina ir dėl to nori gyventi, bet įvardinti ir  antrą medalio pusę - "šiuo metu išgyveni netektį ir dėl to galvoji apie savižudybę, tačiau...";
-reaguok į pačią pirmą savižudybės užuomina, įvertink riziką ir tik tada, jei asmuo saugus ir gali kalbėti - teik emocinę paramą.
-pokalbyje trūko normalizavimo, kad natūralu, jog išgyvenant netektį apima  sunkūs jausmai ir susigyventi su tuo reikia laiko.