Gerai, kad aiškinaisi vaiko fizinę būseną; atspindėki, kokią situaciją tau nusako vaikas ir iš to įvertinki jo saugumą; šiuo atveju nereikėjo tęsti pokalbio, kol neišvedei vaiko į saugesnę aplinką. Daugiau direktyvumo. Labiau patyrinėki situaciją, dėl ko būtent šiandien apie tai pasakoja, jei jau senai vyksta visa tai. Nenuėmei kaltės, tai svarbu, nepasiklausei amžiaus.  Buvai su vaiku, stiprinai jį, suteikdama galimybę nutrūkus pokalbiui visada ir vėl paskambinti. Trūko jausmų, atspindėjimų, sugrąžinimų tai ką sako, jam pačiam. Reikėjo užsiminti apie ribotas Vl pagalbos galimybes ir galimybę susisiekti su 112. Nesureagavai į vaiko šnabždėjimus, tai tik sustiprina, kad jam tikrai nėra saugu.