Stiprioji pusė: atspindėjimai ir jausmų tyrinėjimas. Nepamesk to. Be to, buvo puikūs klausimai: Ar nerūkydami žmonės gali būti faini (žinoma, šį klausimą galima pakoreguoti (Kuo dar, be rūkymo, žmonės gali būti faini) 
Išlaikyk pokalbio struktūrą, nors vaikas skubina duoti atsakymą tuoj pat - tyrinėk situaciją. Pvz., kiek laiko rūkai.
Daugiau paanalizuoti santykius su tėvais, iš kur gauna pinigų cigaretėms.
Galima paklausti, kas svarbiau - ar draugauti su vaikinu, kuris nemėgsta rūkanąių, ar su fainom rųkančiom draugėm, su kuriomis yra apie ką pasikalbėti.
Kai vaikas vis baiminasi, kad turbūt nutrųks draugystė, jei mes rūkyti, paklausti, o kas gero galėtų nutikti.
Paminėk, kad priklausomybę, kaip ir kitas ligas tiria ir nustato gydytojas, tad tu negali štai taip pasakyti, turi vaikas priklausomybę ar ne.
Galima užsiminti, kad kartais prireikia laiko atsikratyti žalingo potraukio. Pagalvoti, gal padėtų palaipsnis rūkymo atsisakymas (mažinant cigarečių skaičių ir pan.)