Pokalbyje empatiškai, bei ramiu tonu kalbėjai su vaiku. Dažnai savižudybės ar savižalos temoje, gali teikti pakeisti balso toną į direktyvesnį, kai reikia užtikrinti vaiko saugumo.
Pokalbyje judėti į priekį leido pasitikslinimas, vertinimas savižudybės rizikos. Aiškiai uždavei klausimus apie savižudybę: “Ar teisingai suprantu, kad galvoji apie savižudybę?”. Pasitaikė vienas kitas klausimas kurį būtų galima pakeisti į atvirą, pvz.: “Ar yra kas nors namuose?”, pakeisti į “Kas yra namuose šiuo metu?”. Pokalbyje greitai sureagavai į užuominas apie savižudybę. Natūralu, kad skambinančiajam gali būti sunku apie tai kalbėti, tačiau įvertinus savižudybės riziką, nenuskubėk prie: “Kas tau teikia džiaugsmo?” ar kitų pozityvių dalykų. Turiu omenyje jei skambinantysis pradėjo mintimis apie savižudybę, pykčiu, nepasitenkinimu, apmaudu, tai ir išbūkime su juo jausmais, paanalizuokime į gylį. Pabūkime su vaiku čia ir dabar. O vėliau natūralu, kad pokalbio metu galime pakalbėti ir tai kas džiugina ar 