Svarbu, kad pokalbyje prisiminei esminius patyčių temos aspektus: įvardijai, kad tai, ką vaikas pasakoja yra patyčios, niekas neturi teisės taip elgtis, nuėmei kaltę. Puiku, kad stengeisi kuo aiškiau suprasti vaiko pasakojamą situaciją. Vis dėl to, pokalbyje norėjosi kad ir kiek giliau patyrinėtum situaciją, iš įvairių pusių: iš kur jis pažįsta tuo draugus, o kaip jie bendrauja gyvai, ir pan. Taip pat norėjosi ir daugiau analizės jausmų, kaip vaikas jautėsi, reagavo per visus tuos įvykius, kas jam padeda išbūti, o natūralizavimas padėtų vaikui labiau priimti savo jausmus. Nebijok labiau parodyti vaikui, kad jį išgirdai, net jei neturi atsakymo: kai vaikas klausia, o ką pats gali padaryti, tai kartu ir pabandykit pamąstyti, ar yra kas nors, ką vaikas gali pats padaryti šiai situacijai išspręsti.