Šis pokalbis pasirodė labai stiprus: naudoji daug atspindėjimų, stengiesi struktūruoti, pasitikslinti, naudoji daug atvirų klausimų (bet stenkis vengti dvigubų kl.), balse jaučiasi empatija ir noras vaiką suprasti. Labai geras klausimas buvo apie tai, kaip vaikas įsivaizduoja tėvų reakciją jeigu jiems pasakytų, jog rūko ir nori mesti. Pokalbyje norėjosi daugiau vaiko palaikymo, jog jis pasiryžo dideliam žingsiui, kad nustoti rūkyti yra tikrai sunku, bet įmanoma. Norėjosi daugiau įsigilinimo į situaciją pvz., kai vaikas pasakė, jog kažkaip draugai bandė padėti, davė knygą (kokią knygą? kaip bandė padėti? ir pan.). Galima vaiką informuoti apie tai, kas kitiems žmonėms padeda mesti: sportas, menas, nikotino pleistrai ir pan., verta paklausti, kas padėjo išverti tą savaitę, kai vaikas nerūkė, gal jau jis pats turi kažkokių metodų, kurie padeda. Taip pat norėjosi daugiau jausmų analizavimo, kaip jautėsi, kai bandė mesti, kaip jaučiasi dabar ir pan. 