Labai patiko pokalbio pradžia. Neskubėjai, klausei tikslinaisi, rodei supratimą, klausei apie jausmus. Per vidurį pokalbio pasimetei, lyg nežinotum ko klausti. Natūralu, kad taip nutinka. Kitą kartą taip nutikus gali tiesiog klausti: "ką dabar galvoji", "kaip jautiesi". Nors vaikas vis kartojo, kad yra nevykėlis, žemas, niekam tikęs, nereikalingas, trūko tavo sureagavimo į tokius vaiko žodžius, trūko atspindėjimų. Galima buvo analizuoti dėl ko jis taip mano, kas vaiką neramina. Moki būti labai emptaška, tai tiesiog drąsinu daugiau atkreiptį dėmesį į tai, kaip reaguoja vaikas, kaip jis jaučiasi, kokiu žodžius sako. Tikiu, kad kiti pokalbiai pavyks puikiai, ačiū!