Ramiai ir užtikrintai vedei visą pokalbį, vaikas sulaukė daug palaikymo, supratimo ir tiesiog buvimo šalia. Laiku sureagavai į vaiko užuominą apie žalojimąsi ir tinkamai paklausei, kada tai vyko, tačiau būtų buvę vertinga „nenuslysti“ nuo tos temos ir iš karto konkrečiau patyrinėti savižalos situaciją: kada tiksliau tai vyko, kada paskutinį kartą žalojosi, kaip ilgai tai vyksta, kaip ir kuo žalojasi, ar dabar nieko sau nepasidariusi ir pan. Vėliau išgirdęs įtartinus garsus reagavai puikiai, direktyviai, uždavei taiklius klausimus, pasitikslinai dėl kraujavimo. Tokio pokalbio metu verta vaikui akcentuoti, kad paprastai žmonės save žaloja norėdami numalšinti didelį vidinį skausmą, tačiau savižala atneša tik trumpalaikį palengvėjimą.