Pokalbyje išties empatiškai tyrinėjai vaiko jausmus, bei atlikai situacijos analizę. 
Pokalbio metu judėti į priekį leido atviri klausimai, atspindėjimai, pasitikslinimai. Laisvai naudoji atvirus klausimus, juos panaudojai kai vaikas kalbėjo abstrakčiai, pvz.: “O kas tas viskas?”. Pasitaikė ir spėjimų į kuriuos ir vaikas sureagavo, pvz.:  K - “Nori pasidalinti, bet kažkas stabdo tave.” V - “Manęs nestabdo, jei jau paskambinau.” arba K - “Norėčiau pasiteirauti, kaip tavo vaikinas mirė?” V - “Ne, jisai nemirė.” - tuo metu vaikas net nusijuokė. Tokiose situacijose, kai konsultantui susidaro vaiko istorijos interpretacija, vaikui dar neįvardinus aplinkybių yra geriausia užduoti atvirą klausimą ar atspindėti pvz.: “Girdžiu nori pasidalinti, papasakok plačiau.”, “Norėčiau pasiteirauti, kas nutiko, kad tarp tavęs ir tavo vaikino nebėra ryšio?”. Trumpai atspindėdami, parodome vaikui, kad mes jo klausome, bei tuo pačiu leidžiame jam išgirsti, suvokti tai ką jis mums papasakojo.
Kai kalbame apie