Ramus balso tonas, neskubindama vaiko išklausei situaciją, aktyviai klausei (mhm), puiku, kad klausei amžiaus, kai girdi tokias situacijos aplinkybes. "Suprantu" dažnai pokalbiuose keisčiau į "Tikiu/Girdžiu, kad". Kai pokalbyje girdime ne vieną sunkumą, tai apibendriname ir atspindime, pvz.:"Girdžiu, kad šiuo metu tavo gyvenime išties visko daug vyksta/išgyveni sudėtingą etapą, pasakoji apie priklausomybes/prievartą/pan., sakyk, kas šiuo metu tave labiausiai neramina?" Taip išgirsime vaiką ir geriau suprasime, kur link vesti pokalbį. Puiku, kad reagavai į užuominas apie norą nusižudyti-dažnai vaikai apie norą/mintis žudytis gali kalbėti abstrakčiai: pavargau būti, noriu dingti/išeiti/nebegrįžti. Tai išgirdę klausiame, ką vaikas turi galvoje, ar galvoja apie savižudybę. Gavę patvirtinimą pirmiausia įvertiname savižudybės riziką, jei vaikas šiuo metu yra saugus ir sveikas, galime toliau tęsti pokalbį apie vaiko patiriamą situaciją ir jausmus.