Dauguma klausimų buvo atviri, malonus balso tonas, naudoji turinio atspindėjimus, apibendrini, susirenki gan daug informacijos apie patyčių situaciją.
Reikėtų atkreipti dėmesį:
- Nespėlioti jausmų, vietoj to paklausti daugiau apie situaciją ir kaip vaikas jautėsi. Po to atspindėti, giliau patyrinėti (pvz. ko vaikas bijo, kas jam kelia nerimą); 
- Nuimti vaikui kaltę (Pvz. tu neesi kalta, kad tave užgaulioja ir tyčiojasi);
- Daugiau atspindėti jausmus ir juos normalizuoti;
- Daugiau palaikyti vaiką (anksčiau pokalbyje sureaguoti, kad niekas neturi teisės vaiko užgaulioti, tyčiotis);
- Anksčiau išsiaiškinti, koks vaiko amžius ar kokioje klasėje mokosi;
Vengti uždarų klausimų "ar";
- Aptarus, ką vaikas jau bandė daryti ir ką dar galėtų daryti, galima suteikti vaikui informaciją apie kitus galimus patyčių stabdymo būdus ir paklausti, ką vaikas apie tai galvoja, aptarti su vaiku tuos sprendimus ir kaip jis jaustųsi.