Jautėsi empatija, naudojai atspindėjimus, natūralizavai. Svarbu, kad bent kartą pasistengei merginai ištransliuoti, jog tai ne jos kaltė, bet vertėtų tokiame pokalbyje daugiau laiko skirti nuimant kaltę ir atsakomybę nuo paskambinusios merginos - tai itin svarbu tokio tipo pokalbiuose. Klausimus formuluoji tinkamai, tačiau neretai jų užduodi bent kelis vienu metu ir tokiu atveju vaikas paprastai atsako tik į paskutinįjį. Taip pat klausimuose išlenda ir primetimai: "Ką darote kai tėtis girtas? Slepiesi? Pasilieki?", kas trukdo pamatyti situaciją vaiko akimis tokią, kokia ji yra išties. Džiugu, kad ir tokiomis sudėtingomis temomis kalbant nepasimeti, vedi pokalbį ir palaikai vaiką. Norėtųsi, kad šalia to palaikymo dar būtų tyrinėjami vaiko jausmai skirtingose situacijose, jo santykis su šeimos nariais ir artimaisiais.