Puikiai pavykęs pokalbis. Jį pradėjai labai empatiškai, labai jautriai, labai gražiai išsakei, kaip stipriai Tau rūpi vaikas ir jo išgyvenimai. Ypač greit sureagavai į savižudybės riziką, klausei apie vaiko planą, rūpinaisi saugumu ir tareisi dėl tablečių padėjimo į tolimesnę vietą, iš karto užfiksavai vangesnę vaiko kalbą ir rūpinaisi, kas vyksta. Kai supratai, kad vaikas žalojasi, dėjai visas pastangas, kad tinkamai pasirūpintum vaikui ir motyvuotum jį kreiptis pagalbos. Viena mintis ateičiai - kai supratai, kad vaikas žaloja save, dar dėkojai, kad skambina, kad dalinasi. Tokiu atveju tikslinga nedelsiant išsiaiškinti, ar vaiko gyvybei negresia pavojus. Bet bendrai - šaunuolė!