Labai puikiai pradėjai pokalbį, prisitaikei prie vaiko nuotaikos ir kalbėjimo stiliaus, žaismingumo. 
Gebi labai empatiškai kalbėtis su skambinančiaisiais, kas ir šiame pokalbyje jautėsi, tik šįkart ir pasimetei truputį, dėl ko kiek ir pokalbio struktūra pagriuvo. Atsirado klausimų "dėl ko', bet tuo pačiu klausimai buvo atviri, kartais labai tikslingi, pvz. "o kas tau svarbiausia"? "kas labiausiai nepatinka" ir pan. Trūko situacijos nagrinėjimo. Puiku, kad daug tiksliniesi, bandai suprasti tai, ką išgirdai, atspindėti.  Kai jauti, kad pokalbis nukrypsta, atsiranda tarsi kelios temos irgi gali pasiteirauti vaiko, apie ką labiausi nori dabar pakalbėti. Nepamiršti jausmų, nemažai teiraujiesi apie juos, labai aktyviai klausaisi.
Pagalvoki, kas trukdė struktūruoti šį pokalbį, gal kažkur pasimetei ir kas tokiais atvejais galėtų padėti suvaldyti pokalbį (gal atspindėjimai, gal kažkoks klausimas, gal apibendrinimas to, ką išgirdai?). Struktūravus viskas čia būtų gerai, manau =) 