Pokalbį pradėjai labai ramiai, neskubėjai, uždavinėjai klausimus, kurie skatino vaiką kalbėti, tyrinėjai situaciją. Smagu buvo girdėti, kad nepamiršai klausimų apie jausmus, taip pat nepamiršai panaudoti atspindėjimų. Pokalbiuose kai vaikas jaučiasi pasimetęs, jaučiasi blogai, nes vartoja, vagia, bijo, labai svarbu vaiką palaikyti, padrąsinti. Džiugu, kad pokalbyje buvo palaikymo vaikui ir ateityje pokalbį galima sustiprinti sakant, jog "džiaugiamės, kad paskambino ir apie tai kalba", "smagu girdėti, kad jam rūpi ir jis galvoja, kad gal norėtų atsikratyti šio įpročio" ir pan. Tokiuose pokalbiuose svarbu akcentuoti, kad ilgai vartojant tai gali virsti priklausomybe. Šaunu, kad vaiko klausei, ką jis dar veikia, kuo užsiima kai nevartoja. Tavo pokalbis buvo empatiškas, draugiškas, maloniai klausėsi. Kad pokalbis būtų gilesnis galima detaliau panagrinėti situaciją, analizuoti: kas paskatino jį pradėti vartoti, ką veikė kai nevartojo, kas kelia didžiausią nerimą, kaip jaustųsi jei tėvai suž