Tikrai sunki tema, tad visisiškai natūralu, kad kyla noras nuo jos pabėgti. Savižudybių tema labai svarbu kuo greičiau sureaguoti į užuominas apie savižudybę, įsivertinti grėsmę bei užsitikrinti vaiko saugumą. Ir jei vaikas nori kalbėti apie savižudybę, nebijoti apie ją kalbėti. Smagu, kad tyrinėjai jausmus, tikiu, kad sekančios supervizijos metu išgirsime ir jausmų normalizavimą. Pokalbio metu tikrai jautėsi rūpestis ir noras vaikui padėti ieškant ir bandant parodyti, kad verta gyventi "bet gal gali atrasti gyvenimo džiaugsmo", šiuo atveju atrodo, kad tau nejauku kalbėti apie sunkumus ir ieškai linksmumo. Gal daugiau patyrinėti "kas padėjo išbūti tiek laiko?", arba ambivalencijos atspindėjimas, kad "ieškai pagalbos".
Puikūs atviri klausimai, bei alternatyvų ieškojimas. 