Vėl gi, labai jaučiasi tavo empatiškumas, noras padėti, palaikyti, pabūti su vaiku. Gal dėl šio noro, būna, kad greitai nubėgi į sprendimus. Džiugu, kad ir pati pajutai tą norą, reiškia kitą kartą tikrai „pagausi“ save šioje vietoje. Pokalbis būtų buvęs efektyvesnis, jei būtum labiau patyrinėjusi situaciją, išbuvusi su jausmais, juos daugiau natūralizavusi (kad kartais tikrai gali atrodyti viskas taip baisu, kad gali kilti noras nusižudyti), patyrinėjusi mintis apie savižudybę. Buvo gražus tavo pasiūlymas susimąstyti, kad tas video kažkuriuo metu nueis užmarštin, tik jis būtų buvęs tinkamesnis kiek labiau išbuvus su vaiku, paskatinus jį daugiau kalbėti apie tai, kas nutiko, kokia būtų mamos reakcija, kuo jai baisu tokia reakcija ir t.t.  