Šaunus pokalbis, jautriai jame buvai, stengeisi suprasti, kas vyksta su vaiku, tyrinėjai situaciją ir jausmus, kelias kartus pakartojai, kad vaikas nėra kaltas dėl patyčių, normalizavai jo jausmus. Dar būtų padėję, jeigu patyrinėtum paskutinę patyčių situacija - kas vyko, kur, kas dalyvavo, kaip kas reagavo, ką vaikas atsakė/padarė, kas po to vyko, kaip viskas baigėsi ir pan. Tai padeda aiškiau suprasti, kas iš tiesų vyksta. Taip pat vis kartojai "ši/tokia situacija", tad verta įvardinti, kad tai patyčių situacija, patyčios ir pan.