Pokalbis buvo empatiškas, ramus. Tyrinėjai jausmus ir situaciją, natūralizavai. Greitai sureagavai į užuominas apie savižudybę, tyrinėjai mintis, bet pritrūko klausimo apie planą ir užsitikrinimo ar šiuo metu vaikas nesižudo, nėra pasiruošęs žudytis. Tai išsiaiškinti gali padėti klausimai: Kada paskutinį kartą galvojai apie savižudybę? Ar esi sugalvojusi kaip tai padarytum? Ar šiuo metu esi saugi, nėra grėsmės tavo gyvybei?. Tyrinėjai merginos santykį su mama, tai kas padeda atitrūkti nuo minčių apie savižudybę. Čia pravartu yra išryškinti ambivalenciją, kad vaikas suvoktų, jog nori ne mirti o tiesiog "nebegyventi taip, kaip dabar". Esi jau įsisavinusi konsultavimo modelį. Taikyk jį pagal situacijas ir pokalbiuose keliauk kartu su vaiku girdėdama jį ir  nesistengdama tik surinkti visų "check'ų" :)