Pokalbio stipriosios pusės buvo mergaitės priėmimas bei gana išsami situacijos analizė. Jautėsi, kad sunku rasti pokalbio kryptį ir aiškią struktūrą, labai tinkamai pasiteiravai pačios merginos, kas gi šioje situacijoje jai svarbiausia (įvardino - kad tėvai išleistų ją į Vokietiją pas sergančią draugę), tačiau vis tiek nukrypai nuo to, ką atsakė vaikas ir pakreipei pokalbį seksualinės orientacijos temos link. Šį kartą pasigedau jausmų tyrinėjimo, tai neleido pokalbiui pasiekti tinkamo gylio (teirautis, kaip jautėsi, kai sužinojo apie draugės ligą, kaip jaučiasi dėl tėvų reakcijų ir t.t.). Homoseksualumo temoje į vaiką geriausia reaguoti kuo neutraliau, nevertinti, kiek vaiko pasirinkimas tikras, įsisamonintas.