Pokalbį pradėjai puikiai, iškart sureagavai į mintis apie savižudybę, tačiau nieko dėl to nedarei. Sužinojus apie savižudybę, pirmą įvertinam riziką, ar tikrai galim tęsti pokalbį, ar nereikia kviesti pagalbos, nes vaiko gyvybei gali grėsti pavojus. Tik išsiaiškinus pagrindinius dalykus (ar yra sav. planas, kur yra šiuo metu, ar gali save kažkuo susižaloti) galime tęsti pokalbį. Puiku, kad parodei užuojautą ir supratimą dėl vaikino netekties, priminei, kad savižudybė nėra išeitis. Pokalbis būtų buvęs šiek tiek nuoseklesnis jei būtum daugiau pakalbėjus apie suicidines mintis, kaip sekasi su jomis išbūti, kada dažniausiai pagalvoja apie savižudybę.