Pokalbius pradedi dėmesingai, domiesi vaiko situacija, mėgini užmegzti kontaktą. Pirmuose pokalbiuose sudėtingesnėse situacijose pasimesdavai, užsiblokuodavai ir išeidavai iš pokalbio. Neskubėk save kritikuoti ir nurašyti, kad viską blogai darai. Iš šono tikrai neatrodo, kad kažkas blogai. Nebijok didesnių pauzių. Būk dėmesinga sau ir vaikui. Natūralu, kad pokalbis gali sukelti tau tam tikras emocijas. Tų emocijų atspindėjimas, įvardijimas padės tau būti procese ir vaikui padės suvokti, kaip jo elgesys veikia kitus žmones. Jei pasimeti, nieko tokio. Pasistenk sugrįžti prie pokalbio, pamėgink įvardinti kas buvo kalbėta, pasitikslinti kokiu tikslu vaikas skambina. Labai džiaugiuosi, kad paskutiniuose pokalbiuose jauteisi tvirčiau ir pati nuvedei pokalbį iki pabaigos. 