Pokalbį pradėjai labai stipriai, atspindėjai vaiko jausmus, uždavei atvirus klausimus situacijos analizei. “Norėčiau tau padėti pabūti išbūti šią situaciją. Kada nutiko? Kas pasikeitė?”. Tau atsiliepus, vaikas pateikė daug informacijos “Man labai sunku, nemyliu, nepasitikiu, jaučiuosi labai negraži ir stora”, tačiau sureagavai į vieną dalį “Girdžiu, kad nerimauji dėl savo išvaizdos”. Trumpai sureaguojant į visą išsakytą turinį vaikui leistų pasijausti išgirstam. Tegul vaikas pats nusprendžia kokia tema jam yra svarbiausia.
Pokalbyje judėti į priekį leido priėjimas prie situacijos iš vienos, kitos pusės, jausmų tyrinėjimas, bei natūralizavimas. Būtum daugiau sužinojus apie situaciją vaiko paklausus “Ką turi omenyje sakydama, kas į tave tokią galėtų žiūrėti?”, ar kitais atvirais klausimai paanalizavusi į gylį. 
Daugiau dėmesio situacijos išsiaiškinimu, bei jausmams. Galėtų padėti pvz. šie klausimai: “Kaip tu supranti grožį?”, “Pasakoti, kad esi stora ir labai megzti pavalgyti. Kaip jauti