Smagu buvo girdėti, kad ir tokiame kalėdiniame pokalbyje puikiai pritaikei savo konsultavimo įgūdžius. Empatiškai mezgei santykį su vaiku, atidžiai tyrinėjai situaciją, skatinai jį dalintis, galvoti, ieškoti atsakymų, išsakyti abejones, neskubinai jo. Buvo labai gražių apibendrinimų (pvz., sakai, kad norėtum sužinoti, ar jis yra, ir kartu nenorėtum sužinoti, kad jo nėra), taiklių atvirų klausimų (pvz.,o kas tau dar patinka apie Kalėdas). Ateityje stenkis nepamiršti, kad net ir tokioje žaismingoje temoje yra vietos ir jausmų tyrinėjimui: vaiko išsakytų jausmų (esu nusivylusi; man smalsu, liūdna) atspindėjimas, natūralizavimas ar tiesiog suregavimas į juos pokalbiui paprastai suteikia gelmės. Džiugu, kad pats atkreipei dėmesį į net keletą kartų pokalbio metu Tau išsprūdusį klausimą „kodėl“, tikrai svarbu save girdėti. Ačiū Tau už nuoširdų Kalėdų senelio klausimo gvildenimą ir už fantastišką džiaugsmingo, „pagyrūniško“  vaiko vaidmens atlikimą! Linkiu daug prasmingų pokalbių ateinančiais!