Netikėta tema gali išmušti iš vėžių. Kai jautiesi atsidūrusi aklavietėje, gali padėti atspindėjimai. Tiek to, ką girdi, tiek to, ką jauti pati. "Esu sutrikusi, kaip ir tu." "Pakalbėkim apie tavo nuogąstavimus. Kas labiausiai tave gąsdina?" Svarbu atsiminti, kad neprivalai atsakyti vaikui. Tereikia atsipūsti ir bandyti suprasti jo nuomonę ir jausmus. "O kaip anksčiau manei? Iš kur draugai žino, kad nėra? Kaip pats manai, ar šiemet jis neateis? Kaip jaustumeisi, jeigu neateitų? O kaip, jeigu negautum dovanų?" ir t.t. - tiesiog klausinėti, klausytis ir reaguoti į atsakymus. "Nėra ko nerimauti" svarbu keisti į "girdžiu tavo nerimą. Tikiu, kad gali būti neramu". 