Pokalbio metu parodei stiprius klausimų formulavimo įgūdžius ir gebėjimą analitiškai ir išsamiai, neskubant, tyrinėti susidariusią situaciją, aplinkybes. Uždavinėjai gražius atvirus klausimus apie santykius su šeimos nariais. Šiuos įgūdžius gali puikiai pritaikyti ir jausmų analizėje ateityje. Šį kartą pokalbyje pritrūko vaiko emocijų atspindėjimo ir empatijos, ypač pykčio ir kaltės jausmų atžvilgiu, taip pat ir jų tyrinėjimo. Galima klausti, kas skaudžiausia yra santykiuose su mama? Kaip anksčiau su ja jausdavaisi? Taip pat kitą kartą siūlyčiau labiau natūralizuoti vaiko išsakytus jausmus, ypač pyktį, o ne pačią situaciją. Tik situacijos natūralizavimas kartais gali sudaryti įspūdį, jog nieko tokio nenutiko, o tai vaiko jausmai yra netinkami joje. Svarbu natūralizuoti ir kaltę - "pykti tokioje situacijoje natūralu, nesi dėl to kalta". Tačiau visko mokomės ir džiugina girdėti, kaip stropiai esi įsisavinusi praeitų pamokų medžiagą. 