Pokalbyje buvai aktyvi ir vaikui  išsakei daug minčių,apibendrinimų. Klausinėjai, stengeisi atliepti visus jausmus (kaip košmariškai, šlykščiai jaučiasi, pyksta, gėda, neramu). Puiku, kad paminėjus, jog nori susilaužyti pirštą, įvardinai, kad tai savižala. Pokalbyje antrame plane liko priekiabiavimas, kuris vyksta 2 m. ir santykis su treneriu. Labai svarbu vaikui įvardinti, kad tai nusikaltimas, kad niekas neturi teisės. Padrąsinti, kad prabylo apie tai, šioje vietoje tiktų ir apie PVL pasakyti. Siūlyčiau kalbėti vaikui trumpiau, išsakyti po sakinį, po vieną klausimą daugiau skatinti kalbėti patį vaiką. Pokalbio pabaigai labiau tiktų apibendrinimas apie ką kalbėta ir klausimas, kaip jautiesi, kaip manai, ką dar galėtume aptarti? Buvo taiklių sakinių, „jautiesi kaip užburtame rate“, klausimas „kas gali nutikti blogiausia?“, tai padeda vaikui atsiskleisti daugiau, pažvelgti iš šalies. Linkiu sėkmingų paskutinių supervizijų