Gera pokalbio pradžia, tinkamos pauzės, leidi vaikui ramiai pradėti kalbėti. Esant garsams, atodūsiams ar dar kokiems ištiktukams, galima juos atspindėti, taip pastiprinant įspūdį, kad išties klausausi, tau rūpi. Tinkami padrąsinimai, vaiko priėmimas 'Kaip galvoji, taip ir sakyk'. Atkreikpki dėmesį į klausimų formulavimą. Daug uždarų, sufleruojančių klausimų: Kodėl nutilai?, Seniai tai pajutai?, Gal jų bijai? O jis jaučia? Tu viską slepi?..keiski į atvirus, venk žodžio "kodėl". Pvz.: girdžiu nutilai, Kada tai pajutai?,, ką jis jaučia?, sakai, niekas nežino, Kaip taip yra? Suprantu, kad nekalbi su niekuo apie tai ir pan. Tokiose jautriose temose svarbūs jausmai ir jų tyrinėjimas. Šiame pokalbyje jų nebuvo. Taip pat nebuvo ir atspindėjimų. Kelis kartus girdėjosi vaiko vertinimas: čia viskas normalu, tu esi visškai normalus. Jei tai būtų visuotinai priimtas vertinimas, svarbu jo nepalikti tokio pliko, paaiškinki, ką turi omenyje. Jei tai tavo subjektyvi nuomonė, siūlau apsmritai nevertint