Puikiai klausi ir atliepi į jausmus. Esi pokalbyje empatiška ir šaunu, kad nuimi kaltę. Viską rodos žinai ir moki, trūksta tik drąsos tą įgyvendinti. Drąsiau tyrinėk situaciją. Vis atreaguodama į jausmus. Ir svarbiausiai, jei yra užuomina apie savižudybę - klausk iškart, kalbink a[pie tai. Savižudybė - ženklas, kad esama situacija (dėl bet kokių ir gali būti daug priežasčiu, kaip šį syki dėl prievartos) yra tokia bloga, kad nebepakeliama, norisi mirti, kad ją nutraukti. Tai persipynę temos. Pirma klausinėjam apie savižudybę, įsivertinam riziką,klausiam apie kylančias mintis, kada, kokios. Kada jos nekyla ir pan. ieškom ambivalencijos ir tada lygiagrečiai kalbam ir apie patirtą prievartą. Kas ten vyko, ką dėl to išgyvena. 