Pokalbyje jautėsi tavo susirūpinimas dėl situacijos, atpažinai ir atspindėjai vaiko jausmus. Tam tikrus klausimus reikėtų formuluoti kitaip ir nenaudoti tokių išsireiškimų kaip: "Suprantu tave, kiekvienas tai išgyventų; gal dar per anksti taip galvoti, gal dar viskas bus gerai; turėtum galvoti pozityviau; gal be reikalo taip nerimauji, gal nėra taip beviltiška; nėra prasmės nerimauti (ypač netinkamas, nes nuvertiname vaiko jausmus, neleidžiame jam jaustis taip, kaip jis jaučiasi, jo nepriimame). Galime sakyti, kad: "Girdžiu, kad tau yra be galo sunku/liūdna/baugu/neramu/jautiesi beviltiškai dėl ligos ir man yra labai liūdna tai girdėti, aš esu čia tam, kad tave išklausyčiau. Nors aš nesu medikas ir negaliu tau pasakyti apie tavo ligą, bet galime pasikalbėti apie tuos sunkius jausmus, kuriuos tu dabar jauti susirgęs. Suprantu tave, kad  nežinia tave kankina ir gali būti baugu, kuomet nežinai, kas tavęs laukia; Galime pakalbėti apie tai, kaip tau išbūti su šia savijauta. Taip pat tokiuos