-buvai įsitraukusi į pokalbį, jautėsi tavo rūpestis;
-gerai sekėsi formuluoti atvirus klausimus, kai kuriuos reiktų performuluoti (pvz. menamus klausimus "galbūt ji norėjo, kad pasijustum geriau?" keisti į atviresnius "kaip manai, kuo ji tuo siekė?" ar pan.);
-naudojai labai daug gražių atspindėjimų, tiek faktų, tiek jausmų;
-klausei apie jausmus;
-reikia padirbėti prie pokalbio struktūros - apibedrinimas, užbaigimas;
-buvo galima daugiau paanalizuoti situaciją (kaip mirė, ką tada darė, ko tada norėjo, kaip toliau gyveno ir t.t.), netekčių atvejų tai labai padeda išsikalbėti;
-galima pareikšti užuojautą;
-galima pokalbio metu paklausti, ko vaikas tikisi iš VL, ko tikėjosi iš tėvų, tai nėra pokalbis kuriame reiktų sprendimo.