Šaunus pokalbis – kalbėjai kryptingai, empatiškai, tyrinėjai jausmus, pradžioje skyrei vaikui erdvės pradėti šnekėti. Skyrei laiko situacijos analizei, nenubėgai per greitai į sprendimus. Pokalbyje galėjo būti daugiau atspindėjimų: tai padeda ir tau, ir vaikui pamatyti, ar situaciją matote vienodai. Patyčių tema konsultuoji gerai: mini, kad niekas neturi teisės, aiškiniesi, kada ir kur tai vyksta, kam vaikas apie tai jau yra pasakojęs, vaiko nesmerki, užjauti – puiku! Sakai, kad be suaugusiųjų patyčios neišsisprendžia – kartu dar gali paminėti, kad kartais jiems reikia pakartoti kelis kartus, paskatinti vaiką dar kartą kreiptis pagalbos. Taip pat patyčių atveju svarbu ieškoti ir kitų pagalbos būdų: draugų, vaikų, kurie nesityčioja arba patys kenčia patyčias, būdų agresorių išvengti (pvz., per pertraukas likti klasėje). Į PVL nukreipei sėkmingai ir laiku. 