Tau pavyko atspindėti faktą jog mergina nėra įsitikinusi dėl nėštumo, tai tikrai svarbu, skyrei nemažai dėmesio situacijai, tačiau baimė patarti sustabdė nuo objektyvaus informavimo (iškėlei mintį apie nėštumo testą, bet neįvardinai, kad tokioje situacijoje jis galėtų įnešti aiškumo, vertinga aptarti ką mergina apie tai galvoja, kur galėtų įsigyti). Kol kas pagrindiniu iššūkiu lieka jausmai - jų labai trūko. Kaip jauteisi tai sužinojusi? Kaip jaustumeisi kalbėdama su tėvais? Kaip jaustumeisi jei įsitikintum kad esi nėščia ir atvirščiai? Kuo tas jausmas pasireiškia, įterpti natūralizavimą, empatišką supratimą ir palaikymą. Alternatyvose formuluotę "nemanai, kad..." keisčiau į kas būtų jeigu? 