Šiame pokalbyje daugumą klausimų formulavai kaip atvirus, naudojai daug atspindėjimų („sakai, išgyvenai meilę...“, „sakai, esi nelaimingiausia...“, „sakai, lankei teatrą...“), tyrinėjai merginos jausmus ir juos normalizavai. Pokalbiui šiltumo būtų pridėję, jei būtum labiau atjautusi merginą: kai mergina sakė, kad jai labai sunku, vietoje tavo atsakymo „taip, sunku“, būtų labiau tikę „suprantu tave“; netekties temose galime vaikui išreikšti ir nuoširdžią savo užuojautą. Pokalbio pabaigoje galima trumpai apibendrinti pokalbį; pakartoti kartu su vaiku aptartus būdus, ką vaikas gali padaryti, kad lengviau išbūtų sunkų laiką; paklausti, ar yra dar kas nors, apie ką nori pakalbėti, ir jei vaikas atsako, kad ne, pokalbį baigti.