Sveikinu su tikrai jautriu pokalbiu. Buvo daug išbuvimo, empatijos, labai jautriai ir organiškai fokusuojiesi į vaiko jausmus čia ir dabar visame pokalbyje, įvardijai kad nusikaltimas, kad neturi teisės, užčiuopei vaiko kaltė, gėdą, natūralizavai jausmus, jautriai klausei apie situaciją. Puikiai susitvarkei su savižudybę: paklausei, įvertinai riziką, sudarei susitarimą, kad nieko nesidarys, naudoji ambivalenciją. Puiku. Kad vaikas dar daugiau galėtų išlieti jausmų, gali kalbinti ne apie prievartos faktą, o gilintis kaip atrodo vaiko du mėnesiai, ką veikia, kas palaiko, kas ne, kaip atrodo diena, kada sunkiausia ir pan, taip pat giliau lįsti į jausmą: dėl ko gėda, kas už to slypi, na ir svarbu ieškoti kas dar vaiką jo aplinkoje gali palaikyti, be VL. sėkmės toliau :) ačiū tau