Šauniai susitvarkei su tikrai nelengvu pokalbiu. Visą laiką jautėsi absoliutus vaiko palaikymas (suprantu, kad sunku tuo dalintis; gerai, kad paskambinai; gerai, kad daliniesi; noriu nuraminti tave-tu nekalta dėl to; užjaučiu tave). Naudojai daug atspindėjimų, jausmų natūralizavimo. Jautriai tyrinėjai situaciją, empatiškai gilinaisi į jausmus (ką jautei, kai išėjai iš kambario; kaip jautiesi tai pasakiusi; kaip dabar jautiesi dėl išprievartavimo; kas pasikeitė tame, kaip save matai), taip sukūrei jaukią erdvę vaikui dalintis savo išgyvenimais. Puiku, kad net kelis kartus nuėmei kaltę, patikinai, kad tai, kas nutiko,-nusikaltimas (tai itin svarbu). Šaunu, kad pasiteiravai, ar nereikia med. pagalbos, tik kitą kartą kviesčiau tai padaryti anksčiau, taip ne tik pasirūpinsi vaiku, bet kartu ir tau pačiam tai suteiks tam tikro ramumo pokalbyje. Ateityje vertėtų, pokalbio pradžioje išgirdus „mane išprievartavo“, stabtelt ir išsiaiškinti, kas turima omeny. Ačiū už puikų pokalbį. Sėkmės! 
