Pokalbio metu jautėsi empatija ir noras suprasti vaiką. Lyg ir nemažai buvo aptarta, bet paviršutiniškai.
*Susvyravo šios temos struktūra: kaip mirė, kaip buvo, kai močiutė buvo gyva, ko labiausiai trūks, kaip tai pasiekti kitais būdais.
*Giliau analizuoti situaciją: kur vaikas buvo, kai mirė močiutė, kada vyko laidotuvės, kaip jauteisi per jas.
*Ne probėgšmais, bet giliau aptarti, ką geriausio prisimena iš bendravimo su močiute.
*Daugiau aptarti santykius su tėvais, kieno močiutė buvo mama, kaip tas artimasis dabar jaučiasi, apie ką gali kartu pasikalbėti.
*Galima aptarti, kaip saugoti močiutės atminimą.