Šaunuolė, labai gražus pokalbis. Labai empatiškai tyrinėjai ir situaciją, ir vaiko jausmus, nepalikai ore pakabintų vaiko klausimų dėl spredimų, į juos reagavai, parodydama, kad girdi vaiką, bet kartu su sprendimais neskubi, kol neaiški situacija. Antroje pokalbio dalyje, kai jau buvo kalbama apie alternatyvas, buvo galima jas labiau paanalizuoti, pamodeliuoti - pasigilinti, kaip vaikui pavyko pajuokavimo kelias, ką jis sakė, kaip kiti reagavo, kaip jautėsi, taip pat aptarti, kaip galėtų būti, jei vis tik jis neitų į mokyklą, kaip jaustųsi, kas pasikeistų. Tokiuose pokalbiuose taip pat svarbu akcentuoti, kad patyčių situacijos be suaugusių įsikišimo dažnai nesibaigia, dėl to svarbu paieškoti aplinkoje suaugusių, kuriais vaikas pasitiki. O šiaip tikrai jautrus ir šiltas pokalbis, sėkmės ir toliau!