Pokalbis buvo nelengvas, bet tau ganėtinai pavyko jame pabūti ir pasikalbėti su vaiku. Svarbu, kai vaikas paskambina verkdamas yra jį nuraminti, pakviesti pokalbiui, bet paminint, kad tu jau esi čia, tu atsiliepei, ir kiek reikės, palauksi kol vaikas nusiramins, pasakyti, galbūt, kad kai bus pasiruošęs, gali pradėti pokalbį ir tu išgirsi. Savižudybės riziką įsivertinai, užtikrinai saugumą. Šaunu, kad tik išgirdęs apie prievartą, patikinai, kad niekas neturi taip teisės elgtis, nuėmei kaltę ir tą vis patikinai pokalbio eigoje. Dar reikšminga tokiuose pokalbiuose ilgiau tiesiog pabūti, atremti visus jausmus ir natūralizuoti juos ir apie sprendimus pagalvoti dar kiek vėliau, kai vaikas jau kiek ramesnis galbūt. Sėkmės!