Pokalbio pirmoje pusėje išties išbuvai su vaiku, niekur neskubėjai, neskubinai vaiko. Vaikas galėjo ramiai išbūti su savo jausmais. Svarbu, kad patyčių situacijoje įvardinai, kad niekas neturi teisės taip elgtis ir svarbus suaugusių įsikišimas. Tačiau tai galėjo skambėti dažniau, ieškojimas suaugusių ar jaunų žmonių, kurie yra šalia ar nesityčioja. Taip pat reiktų giliau išsikalbėti apie patyčių variantus, kaip ir kas reaguoja, su kuo kalbėjosi. Informavai apie galimybę kreiptis į PVL, tik tai reiktų daryti tik visai išsikalbėjus ir nesakyti, kad esi įsitikinusi, jog PVL padės, to mes nežinome. Sėkmės toliau! :) 