Stiprus pokalbis, daug šilumos, rūpesčio vaiku, gilinaisi į jausmus, buvo daug supratimo, empatijos, pajautei kada ir puikiai papasakojai apie PVL, tinkamai vardinai kad ne vaiko jėgoms išgydyti tėtį. Kas pastiprinų pokalbį? kreipei vaiką nuo tėčio problemos sprendimos tai reikėjo tiesiog labiau fokusuotis į tai kaip vaikui tame gyventi, tas būtų sustiprinę ir situacijos ir jausmų analizę. Taip pat niekad nenuvertink pokalbio, ryšio, ir savo pastangų, kai pokalbio gale vaiko balsas nepralinksmėja. Pats ryšys gydo :)