Puikiai pradėjai pokalbį, skatinai, atspindėjai. Išgirdusi užuominą iškart paklausei ar galvoja apie savižudybę, ar turi planą. Nuo šios vietos reikėtų prisiminti sekančius tokių pokalbių žingsnius. Norėjosi pasitikslinti iškart kada ir kur, tuomet įvertinus riziką užtikriname skambinančiojo saugumą. Tą ir stengeisi daryti  klausei kur esi, ar esi saugi (šį siūlau keisti, nes skirtingai galime vertinti saugumą mes ir jie) ar neplanuoja nieko pasidaryti pokalbio metu. Išgirdusi tvirtą taip, tęsiai pokalbį.
Šiek tiek perbėgai į patyčių temą, nors savižudybė dar buvo mažai aptarta. Pasilikime šioje temoje nors priežastis ir galimai patyčios, bet pirma pasikalbėkime apie savižudiškas mintis, jausmus ir pan. Patyčiose trūko "niekas neturi teisės...". Puiku, kad pokalbyje vėl grįžti prie savižudybės temos, nepamiršti paminėti, kad tai nėra išeitis. Uždavei tikrai labai taiklių klausimų, pvz., "kas sulaikė iki šiol". Manau, kad pokalbis tikrai pavyko. Sėkmės ir toliau.