Savižudybės tikimybės atveju, pirmiausia privalome įsitikinti, kad vaikas yra saugus (net jei vaikas iškart neįvardina kur yra, ar pas jį dar tik atsiradusios šios mintys), tai ką ir padarei. Jei vaikas nesutinka pasitraukti į saugią vietą – turime ieškoti sprendimo, kuriam gali prireikti ir griežtesnio tono. Pavyzdžiui (“Man labai svarbu, kad tu būtum saugus, jei nepasitrauksi į saugią vietą, negalėsiu tęsti šio pokalbio”), jei vaikas nesutinka jokiais būdais “man rūpi tavo gyvybė, jei nepasitrauksi nuo tilto turėsiu tave sujungti su 112”. Jei vaikas pasitrauktų – pirmiausia reiktų pasikalbėti apie pačią savižudybės mintį – kiek laiko apie tai galvoja, ar yra bandęs žudytis, galima prieiti ir prie to, kas šiandien privedė vaiką prie šios minties. Apie šią situaciją pokalbis buvo labai sklandus, uždavei atvirus klausimus, atreagavai į vaiko jausmus, situaciją. Jei pokalbio metu pavyko užmegzti su vaiku kontaktą ir vaikas nusiramino, pokalbio gale galima vaiko paklausti “kaip tu jauties