Pokalbis buvo išties geras, tik jautėsi pasimetimas ir mėteisi po pokalbį. Stiprioji pusė atspindėjimas, trumpi sit. apibendrinimai vaikui parodant vaizdą iš šono, leidžiant pabūti su jausmu ir situacija. Sureaguota į norą gerti vaistus, įsijungė signalas apie saugumą. Struktūriškai pametei video įrašo panagrinėjimą ir perėjai prie patyčių sit. mokykloje. Bet gerai, kad grįžai prie to ir aptarėte galimybes pašalinti įrašą, tik dar būtų vertinga vaikui siūlyti nelikti vienai, pasikalbėti, kas galėtų padėti su techn. parametrais, kas palaikytų šioje vietoje. Taip pat norisi daugiau empatijos padrąsinant vaiką kalbėti pradžioje, išreiškiant daugiau supratimo jos pasimetime, natūralizuoti ir gėdos jausmą. O paskui pokalbiui krypstant į gyvas patyčias, nepamesti šios temos, plačiau aiškintis situaciją, patikinti vaiką, kad niekas taip negali su juo elgtis. 