Stiprioji tavo pusė pokalbiuose - tai buvimas su vaiku, empatija ir atidumas nagrinėjant vaiko istoriją. Aiškiai sureagavai į užuominas apie savižudybę, įvertinai riziką bei stengeisi užtikrinti vaiko saugumą pjaustymosi metu. Visgi, esant grėsmei vaiko gyvybei reikia būti direktyvesnei, vietoj žodžių "gal galėtum nesipjaustyti pokalbio metu" geriau sakyti "sutarkim ,kad nesipjaustysi pokalbio metu".  Šalia to, svarbu sutarti su vaiku, kad šalia jo nebūtų priemonių, kuriomis jis pokalbio metu galėtų sau pakenkti, aiškiai paprašyti vaiko padėti peiliuką toliau nuo savęs, geriausia - į kitą kambarį. Taip pat - atidžiau įvertinti grėsmę gyvybei - kaip stipriai bėga kraujas, kaip stipriai prasipjovė. Gerai, jog pokalbyje grįžai prie vaiko kraujavimo ir pasiteiravai, ar kraujavimas nustojo. Apskritai - pokalbis tau tikrai pavyko ir ėjosi sklandžiai, tik ateityje verta daugiau dėmesio atkreipti į vaiko saugumo užtikrinimą. 