Matau, kad vis labiau atsiskleidi gebėjimą pritaikyti savo naujuosius įgūdžius ir suvokimą, kaip svarbu išbūti su vaiku neskubant iš karto rasti sprendimą.
Mergaitei sukūrei galimybę pamatyti, kad ji geba kurti artimą ryšį su kitais žmonėmis, įvertinti, ar visada santykiai su tėvais būna tokie žalojantys („gal atsimeni kokią smagią akimirką su tėvais?“).
Šiltesnį ryšį su vaiku padėtų kurti nuoširdus pokalbio palaikymas („ačiū, aš jaučiuosi gerai. O kaip tu jautiesi?“), patikslinantys atspindėjimai („girdžiu, kad klausi, ar normalu jaustis ateiviu. Ką turi galvoje tai sakydama?“). Svarbus ir gilesnis situacijos ir jausmų tyrinėjimas užduodant atvirus klausimus („papasakok, kada tau taip sako? Iš ko sprendi, kad esi tėvams nereikalinga? Kaip pasijutai, kai tau trenkė per veidą/po to/dabar apie tai pasakodama?“). Toks tyrinėjimas padeda  vėliau ieškoti sprendimų, vaikui nusiimti emocinį krūvį ir tokiu būdu „blaiviau“ suvokti savo galimybes.
Linkiu tau sėkmės gilinant šiuos įgūdžius.  