Ačiū tau, kad visuose nekonsultaciniuose pokalbiuose bandei su vaiku užmegzti ryšį, nuskambėjo labai gražių frazių, kviečiančių vaiką pokalbiui (“Girdžiu, kad nori į festivalį, bet neturi su kuo nueiti. Kaip dėl to jautiesi?”). Kartu nesileidai į provokacijas ir kantriai pasakojai, kas yra Vaikų linija ir kam ji skirta, sugebėjai išlaikyti ribas, nukreipdama atgal vaikui asmeninius klausimus. Ateityje net ir stengiantis struktūruoti pokalbį, kviečiu labiau reaguoti į tai, ką sako vaikas, kad visgi vyktų dialogas – tam labai tinka atspindėjimai (pvz. “Sakai, kad užsakei Vaikų linijai picą su ananasais. Ačiū, kad rūpiniesi, bet Vaikų linija yra skirta pokalbiams su vaikais, tad galbūt yra kažkas, apie ką norėtum pasikalbėti?”). Visgi, jei po kelių kvietimų vaikas nereaguoja, pokalbis niekur nesivysto, tikrai gali jį baigti, tik svarbu įvardinti, kad vaiko skambučiai visuomet laukiami, kai tik jis bus rimčiau nusiteikęs. Linkiu sėkmės ir toliau!