Gražiai formulavai klausimus, tačiau atrodo įpuolei į "gelbėjimo" vaidmenį ir nebevisai girdėjai skambinančiąją. Turime priimti, kad kartais sprendimai apie kuriuos kalba vaikai yra trumpalaikei, pvz. kad eis su sese pas kaimynę, galima pasidžiaugti, kad turi tokį variantą, aptarti, kaip ten nueis, kur ta kaimynė gyvena, kaip  elgsis, jei kartais kaimynės nerastu ir t.t. Taip pat svarbu paedukuoti, kuo galėtų būti svarbus skambutis ar į vaiko teisių liniją, ar net į policiją, nes namuose nesaugu, nepriežiūra. Svarbu nepraleisti miglotų užuominų, šiame pokalbyje porą kartų net nuskamba "geriau mirsiu" į ką tu nesureaguoji. Tai svarbios užuominos, kitą kartą paklausk, ką turi mintyse kai taip sako. 