Šis pokalbis tai tarsi dviejų skirtingų pokalbių lipdinys. Pradžia tau nebuvo lengva, jautėsi sutrikimas, pasimetimas iš tavo pusės, vėliau paaiškinai, kad tema  tave palietė asmeniškai. Tačiau džiugu, kad vis tiek tęsei pokalbį. Pokalbio pradžioje trūko, kad pasakytum, jog užjauti dėl žiurkėno mirties, ir klausimų apie jausmus, pritrūko empatijos, nors balsas buvo labai šiltas. Pokalbio antra dalis buvo kitokia, tu tarsi pajautei vaiką, kai pradėjai kalbėti apie tėtį, labai jautriai pradėjai tyrinėti situaciją, panaudojai atspinddėjimų. Norėtųsi, kad pokalbiuose nepamestum jausmų, nepamirštum daugiau panaudoti atspindėjimų, pasitikslinimų. Taip pat daugiau dėmesio reikėtų skirti situacijos analizei, kad pokalbis būtų gilesnis ir vaikui būtų suteikta erdvė išsikalbėti. Jautrumo tavyje daug, tad linkiu dar labaiu gilintis į konsultavimo modelio esmę, kad ateityje turėtum puikius pokalbius! Sėkmės!      