Pokalbį pradėjai jautriai, empatiškai švelniu balso tonu, kas padėjo greit sukurti ryšį su vaiku, įgyti pasitikėjimo. Stengeisi skirti dėmesio vaiko jausmams į juos sureaguoti, palaikyti vaiką. Kai išgirsti apie vaiko sunkius jausmus, nenuneik jų „nereikėtų taip jaustis“ – kad ir kokie jie bebūtų mes priimam, natūralizuojam, palaikom vaiką. Giliau ištyrinėti situaciją tau trukdė dvigubi ir/ar uždari klausimai „kodėl tavęs...? ar bandei...? ar teko..? ar nuoširdus pokalbis...?“. Plačiau ištyrinėti situaciją gali naudodama atvirus klausimus, tuomet nereikia spėlioti ar vaikas yra bandęs tam tikrą sprendimo ar reagavimo būdą.