Trūko empatijos ,t.y. klausei apie jausmus, bet reikėtų juos paanalizuoti, natūralizuoti, suprasti, ir pan. 
Ne kelis kartus išlindo "kodėl" keičiam į kas yra arba kuo ta svarbu?
Atspindėjimus naudoji, bet gana vienodi gaunasi, "sakai, kad nepažįsti", "sakai, kad tavęs niekas nesupranta", "Sakai, kad knisosi po tavo daiktus", pakeisk kitaip "suprantu, kad nemalonu, kai kiti knisasi po tavo daiktus" , "natūralu, kad supykai, kai sužinojai, jog mama rausėsi po tavo daiktus" - iš karto ir supratimą parodytum ir atspindėtum, kad girdi, ką vaikas pasakoja.
tikslo norėjosi jau anksčiau, kad paklaustum, nes kaip tik vienoje vietoje apibendrinai, tuomet galėjai klausti, kuo aš tau galėčiau padėti, arba kuo vaikų linija galėtų padėti.
Vis tik reikėjo leisit vaikui daugiau nuleisti garą ir tada pereiti prie galimų alternatyvų, šio pokalbio metu vaikui buvo svarbiau išsikalbėti.