Pokalbis buvo šiltas ir mepatiškas, jautėsi, kad išklausai vaiką ir nori jį palaikyti. Tokiam ryšiui su vaiku išlaikyti ir gražiai vesti pokalbį padėjo atspindėjimai, formuluojami atviri klausimai, natūralizavimas. Šaunu, kad pokalbyje neskubėjai, daug laiko skyrei situacijos analizei, galėjai ir dar giliau patyrinėti situaciją. Apkalbėjot nemažai įvarių įvykių, bet visus juos po truputį, nebijok prie kiekvieno jo sustoti daugiau, išsiaiškinti kaip jis prasidėjo, vyko, kuo užsibaigė, išsiaiškinti vaiko reakcijas, jausmus, kaip dažnai tai kartojasi ir pan. Kai jau perėjot prie sprendimų, tu pati nusprendei, kad reikia vaikui surasti saugią vietą, kur būti, bet alternatyvų tyrinėjimas visada turi prasidėti nuo to, kokios pagalbos, sprendimų pačiam vaikui norėtųsi, apie kokias išeitis jis mąsto. Kai išgirdai, kad vaikas namuose patiria smurtą, reikėtų ir pasitikslinti dėl vaiko saugumo užtikrinimo, ar dabar gali ramiai kalbėti. Dar grįžtant į pokalbio pradžią, kai vaikas tik paskambinęs k