Pokalbis buvo labai empatiškas, jautėsi tavo nuoširdus palaikymas ir išbuvimas su vaiku, kas yra ypatingai svarbu netekties temoje. Puiku, kad niekur neskubėjai, po truputį skatinai vaiką atsiverti, naudojai daug atspindėjimų ir atvirų klausimų, reagavai į vaiko išreikštą skausmą. Ateityje kalbant apie jausmus kviesčiau juos patyrinėti ne tik esamuoju laiku (kaip vaikas jaučiasi dabar), bet ir sugrįžtant į patį netekties momentą (kaip vaikas jautėsi, kai sužinojo apie išdavystę). Taip pat šiame pokalbyje būtų tikę daugiau patyrinėti situaciją – kaip vaikas sužinojo apie išdavystę, kokios mintys tuo metu kilo, koks buvo/yra santykis su drauge ir pan. Tačiau nepaisant to, pokalbis tikrai pavyko, buvo jautrus ir empatiškas, ačiū ir sėkmės toliau!